Ухвала
 
21 травня 2021 року
м. Київ
 
справа № 638/1341/20
провадження № 61-4777ск21
 
Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:  Петрова Є. В. (суддя-доповідач), Калараша А. А., Ткачука О. С., розглянувши касаційну скаргу військової частини НОМЕР_1 на рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 16 липня 2020 року та постанову Харківського апеляційного суду від 04 лютого 2021 рокуу справі за позовом  ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 , третя особа Квартирно-експлуатаційний відділ м. Харкова про скасування рішення,
ВСТАНОВИВ:
В січні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду позовом про визнання скасування рішення житлової комісії військової частини НОМЕР_1 від 02.02.2018 року № 75 в частині зняття його з квартирного обліку; зобов`язати військову частину НОМЕР_1 поновити його на квартирному обліку з 21.08.2002 у загальному списку військовослужбовців та осіб , звільнених з військової служби, які перебувають на черзі поліпшення житлових умов ( одержання житла для постійного проживання) та у списку осіб, які користуються правом першочергового одержання жилих приміщень з 07 лютого 2017 року.
Позовна заява обґрунтована тим, що позивач під час навчання у Київському військовому інституті управління і зв`язку, з 18 липня 1997 року по 20 серпня 1999 року, у Військовому інституті Національного технічного університету України «Київський політехнічний інститут» з 20 серпня 1999 року по 06 вересня 2001 року та у Військовому інституті телекомунікацій та інформатизації Національного технічного університету України «Київський політехнічний інститут» з 06 вересня 2001 року по 21 червня 2002 року житловою площею не забезпечувався, що підтверджено довідкою №1715/376-437 від 30 травня 2002 року та витягом з послужного списку від 25 січня 2018 року. В подальшому, позивач перебував на військовій службі у військовій частині НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 на посаді начальника служби захисту інформації – помічника начальника штабу військової частини НОМЕР_1 з 20 січня 2010 року. На  підставі  рапорту  позивача  –  капітана   ОСОБА_1 від 19   січня   2010   року,  рішенням  житлової  комісії  військової  частини   НОМЕР_1  від  16 вересня 2010 року (витяг з протоколу №7) позивач був зарахований на квартирний облік. На підставі рішення КЕВ м. Харкова про забезпечення військовослужбовців Харківського гарнізону житловими приміщеннями за адресою: АДРЕСА_2 та відповідно до засідання житлової комісії військової частини НОМЕР_1 від 24 травня 2011 року (витяг з протоколу № 12), витяг з протоколу № 8 засідання житлової комісії гарнізону від 15 липня 2011 року, яким погоджено надання службової кімнати (12.4 м2) майору ОСОБА_1 (в/ч НОМЕР_1 ) (склад сім`ї 1 особа), що підтверджується копією витягу з протоколу №8 від 15 липня 2011 року. Позивач отримав службовий  ордер  за  №  065414  від  21  листопада  2011 року на службове житлове приміщення, а саме: на кімнату № 5 житловою площею 12,4 кв.м., розташовану в комунальній квартирі за адресою: АДРЕСА_3 . В період з 15 липня 2016 року по 26 жовтня 2016 року позивач безпосередньо приймав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України у ОТУ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » м. Маріуполь Донецької області, в/ч НОМЕР_2 м. Маріуполь Донецької області. Як  наслідок,  на  підставі  рапорту  позивача  наданого в січні 2017 року командиру військової частини НОМЕР_1 , рішенням житлової комісії військової частини НОМЕР_1 від 08 лютого 2017 року (витяг з протоколу № 60) було внесені зміни до квартирної справи позивача, а саме: позивача було зараховано на першочергове отримання житлової площі згідно ст. 45 ЖК України. Наказом командувача Повітряних Сил Збройних Сил України № 507 від 05 грудня 2017 року позивач був звільнений з військової служби у запас за пунктом «а» (у зв`язку з закінченням строку контракту) статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» у званні майор з правом носіння військової форми одягу. Згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) № 18 від 25 січня 2018 року майор ОСОБА_1 був виключений зі списків особового складу частини, всіх видів забезпечення та направлений на військовий облік до ІНФОРМАЦІЯ_2 . Рішення житлової комісії військової частини НОМЕР_1 оформлене протоколом засідання № 75 від 02 лютого 2018 року, позивача було знято з квартирного обліку військової частини НОМЕР_1 , оскільки останнього було звільнено у зв`язку з закінченням строку контракту. Зазначає, що станом на 25 січня 2018 року позивач мав вислугу років в Збройних Силах України 20 повних календарних років військової служби. Оскільки позивач має право на отримання житла для постійного проживання, його незаконно знято з квартирного обліку, тому рішення житлової комісії підлягає скасуванню та його належить поновити на квартирному обліку.
Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 16 липня 2020 року позов задоволено. Скасовано рішення житлової комісії ВЧ НОМЕР_1 про зняття з квартирного обліку майора ОСОБА_1 , оформлене протоколом засідання № 75 від 02 лютого 2018 року. Зобов`язано ВЧ НОМЕР_1 поновити на квартирному обліку ВЧ НОМЕР_1 майора Збройних Сил України ОСОБА_1 з 21 серпня 2002 року у загальному списку військовослужбовців та осіб, звільнених з військової служби, які перебувають на черзі поліпшення житлових умов (одержання житла для постійного проживання) та у списку осіб, які користуються правом першочергового одержання жилих приміщень з 07 лютого 2017 року. Стягнуто з ВЧ НОМЕР_1 на користь держави судовий збір у розмірі 840,80 грн.
Постановою Харківського апеляційного суду від 04 лютого 2020 року апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 залишено без задоволення, рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 16 липня 2020 року залишено без змін.
22 березня 2021 року засобами поштового зв`язку Військова частина НОМЕР_1  подала до Верховного  Суду  касаційну скаргу на рішення Дзержинського районного суду м. Харкова  від  16 липня 2020 року та постанову Харківського апеляційного суду від 04 лютого 2021 року у вищевказаній справі з пропуском строку на касаційне оскарження, передбаченого статтею 390 ЦПК України.
Ухвалою Верховного Суду від 09 квітня 2021 року касаційну скаргу залишено без руху та надано строк для усунення недоліків шляхом подання клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження.
У встановлений Верховним Судом строк від скаржника надійшла заяву, в якій просить поновити строк на касаційне оскарження, оскільки цей строк пропущений з поважних причин, з огляду на те, що оскаржену постанову суду апеляційної інстанції отримано 22 лютого 2021 року. На підтвердження вказаного надані достатні та належні докази.
Відповідно до частини другої, третьої статті 390 ЦПК України учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.
Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.
Зважаючи на те, що касаційну скаргу подано протягом тридцяти днів з дня отримання заявником оскарженої постанови суду апеляційної інстанції та строк на касаційне оскарження пропущено з поважних причин, колегія суддів вважає за можливе його поновити.
Згідно із частиною першою статті 394 ЦПК України одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).
Підстави касаційного оскарження судових рішень (пункт перший частини першої статті 389 ЦПК України) зазначені у частині другій статті 389 ЦПК України.
Частиною восьмою статті 394 ЦПК України передбачено, що в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.
В касаційній скарзі заявник посилається на неправильне застосування судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні норм права без урахування висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах,  викладеного  у  постанові  Верховного  Суду (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).
Отже, наведені в касаційній скарзі доводи містять підстави, передбачені частиною другою статті 389 ЦПК України, для відкриття касаційного провадження.
Касаційна скарга подана з дотриманням вимог щодо її форми і змісту. 
За таких обставин касаційне провадження у зазначеній справі необхідно відкрити.
Керуючись статтями 389, 390, 394, 395 ЦПК України,
УХВАЛИВ:
Клопотання Військової частини НОМЕР_1 про поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення задовольнити.
Поновити Військовій частині НОМЕР_1 строк на касаційне оскарження рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 16 липня 2020 року та постанови Харківського апеляційного суду від 04 лютого 2021 року.
Відкрити касаційне провадження у даній справі.
Витребувати  із  Дзержинського районного суду м. Харковацивільну справу №638/1341/20 за позовом  ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 , третя особа Квартирно-експлуатаційний відділ м. Харкова про скасування рішення.
Надіслати учасникам справи копію касаційної скарги та додані до неї документи, роз`яснити їх право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, протягом десяти днів з дня отримання цієї ухвали.
До відзиву необхідно додати докази надсилання відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи.
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                                                         Є. В. Петров
            А. А. Калараш
О. С. Ткачук