Справа № 439/714/20                                 Головуючий у 1 інстанції: Бунда А.О. 
Провадження № 22-ц/811/2822/20                        Доповідач в 2-й інстанції: Шандра М. М. 
Провадження № 22-ц/811//2842/20
Категорія:37

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

        13 квітня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі: 
головуючого судді: Шандри М.М.
суддів: Левика Я.А.,Савуляка Р.В.
при секретарі: Бадівської О.О.
за участю: представника Моторно (транспортного) страхового бюро України – Гусєва П.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції цивільну справу за апеляційною скаргою Моторного (транспортного) страхового бюро України на рішення Бродівського районного суду Львівської області від 17 серпня 2020 року та на ухвалу Бродівського районного суду Львівської області від 14 вересня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Моторного (транспортного) страхового бюро України про стягнення страхового відшкодування,

ВСТАНОВИЛА:

       Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд з даним позовом, покликаючись на те, що 20 жовтня 2019 року мала місце ДТП, де водій ОСОБА_2 , керуючи мотоциклом Viper V250 CR - 5, рухаючись автодорогою сполученням Заболотці- Висоцько у напрямку руху до с. Висоцько, виїхав на праве по напрямку його руху узбіччя, де здійснив наїзд на дерево. Внаслідок ДТП водій мотоцикла та пасажир ОСОБА_3 загинули. 13.02.2020 ТОВ «Юридична компанія «Відшкодування» в інтересах матері загиблого - ОСОБА_1 звернулося до МТСБУ із заявою про виплату страхового відшкодування у розмірі: 11 035,00 грн - відшкодування витрат понесених на поховання; 39 000,00 грн - відшкодування витрат понесених на виготовлення пам`ятника. 28.04.2020 ТОВ «ЮК «Відшкодування» отримала лист від МТСБУ, в якому зазначено, що МТСБУ немає правових підстав для виплати страхового відшкодування. Свою відмову МТСБУ мотивував тим, що товарний чек не підтверджує понесення позивачем витрат на поховання та спорудження надгробного пам`ятника, оскільки товарний чек не належить до розрахункових документів. Однак, позивач вважає дану відмову відповідача безпідставною та необґрунтованою. На підставі вищевикладеного, із посиланням на вимоги ст.27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» просить стягнути Моторного (транспортного) страхового бюро України страхове відшкодування на користь позивача - ОСОБА_1 у розмірі 50 035,00 грн та судові витрати.
       Рішенням Бродівського районного суду Львівської області від 17 червня 2020 року позов задоволено. 
       Стягнуто з Моторного (транспортного) страхового бюро України користь ОСОБА_1 страхове відшкодування в розмірі 50 035,00(п`ятдесят тисяч тридцять п`ять) гривень.
       Стягнуто Моторного (транспортного) страхового бюро України  в користь держави 1 921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одну) гривню судового збору.
       Ухвалою Бродівського районного суду Львівської області від 14 вересня 2020 року клопотання адвоката Кульчицького О.С. про стягнення з Моторного (транспортного) страхового бюро України витрат на професійну правничу допомогу задоволено.
       Стягнуто з Моторного (транспортного) страхового бюро України на користь ОСОБА_1 9 750 (дев`ять тисяч сімсот п`ятдесят) гривень витрат понесених на професійну правничу допомогу.
       Рішення та ухвалу суду оскаржив відповідач Моторно (транспортне) страхове бюро України.
       В апеляційній скарзі посилається на незаконність та необґрунтованість рішення, порушення судом норм процесуального права та неправильного застосування норм матеріального права. Вважає, що при винесені оскаржуваного рішення судом першої інстанції належним чином не досліджено докази надані позивачем та не враховано відзив відповідача по справі. Зазначає, що товарні чеки, які надані позивачем,  не є належним розрахунковим документом, оскільки не відповідають положенням Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» та Положенню про форму та зміст розрахункових документів, який затверджено наказом від 21.01.2016 №13 Міністерства фінансів України, та не може прийматися судом до уваги як доказ проведення оплати потерпілим на рахунок фізичних осіб-підприємців.  Вказує, що було порушено його право на подання клопотання про зменшення витрат на правову допомогу, оскільки судом не було направлено копію клопотання з додатками на його адресу.. 
       Просить скасувати рішення та ухвалу суду першої інстанції, відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.
Представник позивача ОСОБА_4 подав до суду відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення. Зазначає, зокрема, що надані позивачем товарні чеки є розрахунковими документами. Окрім цього, якщо форму і зміст фіскального чека, розрахункової квитанції та інших розрахункових документів, надання покупцю яких є обов`язковим, визначено Положенням про форму та зміст розрахункових документів, Порядку подання звітності, пов`язаної з використанням книг обліку розрахункових операцій (розрахункових книжок), то форму і зміст товарного чека на сьогодні законодавчо не визначено. Таким чином, суб`єкти господарювання можуть видавати товарні чеки довільної форми. Зазначає також, що твердження апелянта щодо неможливості витратити 4 години на підготовку позову є суб`єктивним і не підтверджується доказами. Підготовка позовної заяви включала в себе пошук законодавчої бази для подання позову, пошук та аналіз судової практики в аналогічних справах, формування позовної заяви , підготовку додатків (а.с.138-141).
У судовому засіданні апеляційної інстанції представник МТСБУ Гусєв П.В. просив апеляційну скаргу задовольнити, поключись на доводи, викладені у скарзі.
ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилися, ОСОБА_4 подав до суду заяву про розгляд справи без їх участі.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.
Згідно із ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.1, ч.6 ст. 81 ЦПК України).
Згідно із 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на  які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Колегія суддів вважає, що судові рішення таким вимогам відповідають.
Судом установлено, що 20 жовтня 2019 року мала місце дорожньо-транспортна пригода, під час якої водій ОСОБА_2 , керуючи мотоциклом Viper V250 CR - 5, рухаючись автодорогою сполученням Заболотці-Висоцько у напрямку руху до с. Висоцько, виїхав на праве по напрямку його руху узбіччя, де здійснив наїзд на дерево, що вбачається із витягу з ЄРДР №12019140000000766 від 20.10.2019 (а.с.51).
Внаслідок ДТП водій мотоцикла та пасажир ОСОБА_3 загинули, що підтверджено свідоцтвом про смерть ОСОБА_3 серії НОМЕР_1 від 23.10.2019  (а.с.60).
Згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 23.01.1998 позивач є матір`ю ОСОБА_3 (а.с.57).
Відповідно до п. 27.4. ст. 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик (МТСБУ) здійснює відшкодування особі, яка здійснила витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника, за умови надання страховику (МТСБУ) документів, що підтверджують такі витрати, та пред`явлення оригіналу свідоцтва про смерть. Загальний розмір такого відшкодування стосовно одного померлого не може перевищувати 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку.
Як вбачається з наявних у матеріалах справи товарних чеків від 21 жовтня 2019 року, ОСОБА_1 у ФОП ОСОБА_5 придбала комплект ритуальний за готівку в сумі 1 100 грн., у ФОП ОСОБА_6 – придбала домовину, хрест, покривала, рушники на суму 6 100 грн., у ФОП ОСОБА_7 – придбала одяг на суму 3 835 грн , 15.11.2019 у ФОП ОСОБА_8 -придбала пам`ятник на суму 39 000 грн. (а.с.64-78). Отже, загальний розмір витрат на поховання та придбання пам`ятника становить 50 035 грн.
МТСБУ відмовило ОСОБА_1 у виплаті страхового відшкодування (а.с.10-11). Відмова мотивована тим, що позивачем не підтверджено належними платіжними документами зазначених витрат, а товарні чеки у розумінні ст.2 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» не є належним розрахунковим документом, який може підтверджувати понесені витрати.
Відповідно до п. 15 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції у готівковій та/або безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу, зобов`язані надавати покупцю товарів (послуг) за його вимогою чек, накладну або інший письмовий документ, що засвідчує передання права власності на них від продавця до покупця з метою виконання вимог Закону України «Про захист прав споживачів».
Згідно з п.7 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів», договір – усний чи письмовий правочин між споживачем і продавцем (виконавцем) про якість, терміни, ціну та інші умови, за яких реалізується продукція. Підтвердження вчинення усного правочину оформляється квитанцією, товарним чи касовим чеком, квитком, талоном або іншим документом.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про те, що оформлення розрахункових операцій з використанням товарних чеків фізичними особами - підприємцями, які сплачують єдиний податок, у випадках, передбачених Законом «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» є правомірним, та оскільки форму і зміст товарного чека на сьогодні законодавчо не визначено, суб`єкти господарювання можуть видавати товарні чеки довільної форми. Тому позивачем підтверджено понесені витрати на поховання та на придбання пам`ятника у загальному розмірі 50 035,00 гривень належними та допустимими доказами.
Статтею 133 ЦПК України передбачено види судових витрат, до яких належать судовий збір та витрати, пов`язані з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
За приписами ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, зокрема,  у разі задоволення позову - на відповідача.
Згідно з ст. 137 ЦПК України витрати пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. 
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. 
Таким чином, судові витрати на правничу допомогу - це фактично понесені стороною і документально підтверджені витрати, пов`язані з наданням цій стороні правової допомоги адвокатом при вирішенні цивільної справи в розумному розмірі з урахуванням витраченого адвокатом часу.
При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи.
Як убачається з позовної заяви, позивачем при зверненні до суду з позовом вказано, що ним очікується понесення судових витрат на правову допомогу в розмірі 10 000 грн.
Установивши, що позивач ОСОБА_1 користувалася правовою допомогою адвоката Кульчицького О.С., що підтверджується ордером на надання правничої допомоги, згідно наданого суду акту-розрахунку гонорару за надану правову допомогу від 20.08.2020 їй надана правнича допомога загальною вартістю 9 750 гривень, які фактично оплачено відповідно до квитанції № ПН1644535 від 20.08.2020, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про те, що судові витрати на професійну правничу допомогу підлягають задоволенню, оскільки такі обґрунтовано належними доказами і є співмірними із складністю справи, часом, витраченим адвокатом на надання послуг та обсягом виконаних робіт.
Доводи апеляційної скарги щодо ненадання позивачем доказів того, що представником позивача було подано клопотання про долучення доказів, не заслуговують на увагу, оскільки спростовуються матеріалами справи, з яких вбачається наявність такого (а.с.47-48). 
Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обгрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо обґрунтування , що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (пункт 23 рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року у справі «Проніна проти України»).
Згідно із ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
При вирішенні справи суд першої інстанції правильно визначив характер правовідносин між сторонами, застосував закон, що їх регулює, повно і всебічно дослідив матеріали справи та надав належну правову оцінку доводам сторін і зібраним у справі доказам.
Ураховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а судові рішення – без змін.
Керуючись ст.ст. 367, 368, п.1 ч.1 ст. 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів, 
ПОСТАНОВИЛА:

       Апеляційну скаргу Моторного (транспортного) страхового бюро України залишити без задоволення.
       Рішення Бродівського районного суду Львівської області від 17 серпня 2020 року залишити без змін.
       Ухвалу Бродівського районного суду Львівської області від 14 вересня 2020 року залишити без змін.
       Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.
Повний текст постанови складено 14 квітня 2021 року.

Головуючий 

Судді