ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ 
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.06.2021 року                              м. Дніпро                           Справа №  904/6340/19
      Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді: Кощеєва І.М. (доповідач),
суддів:                       Кузнецової І.Л., Чус О.В.

секретар судового засідання Пінчук Є.С.                                                                                  

розглянувши у відкритому судовому засіданні  апеляційну скаргу
Товариства з обмеженою відповідальністю  "Фінансова компанія "Валекс-Інвест" 
на додаткове рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 23.12.2020р.
(суддя Бєлік  В.Г., повний текст рішення підписано 28.12.2020) у справі 
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ВАЛЕКС-ІНВЕСТ", м. Київ 
до Товариства з обмеженою відповідальністю "БК БУДСИСТЕМА", м. Дніпро
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Колективне підприємство "Кремінський Агрошляхбуд", м. Кремінна, Кремінський район, Луганська область 
про стягнення заборгованості у розмірі 2 069 482,24 грн. за договором субпідряду № 21 від 11.06.2018 року.   
ВСТАНОВИВ:
1.       Короткий зміст позовних   вимог
Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ВАЛЕКС-ІНВЕСТ" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "БК БУДСИСТЕМА" заборгованість у розмірі 1 531 065,54 грн. за договором субпідряду № 21 від 11.06.2018 року.

2.   Короткий зміст оскаржуваного судового рішення у     справі та мотиви його прийняття
Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 09.12.2020р. в задоволенні позовних вимог  відмовлено у повному обсязі. 
17.12.2020р. від Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ВАЛЕКС-ІНВЕСТ" до Господарського суду Дніпропетровської області надійшла заява, про ухвалення додаткового рішення в частині стягнення з відповідача  витрат на професійну правничу допомогу, у розмірі 91 319,52 грн.
Додатковим рішенням від 23.12.2020р. у справі в задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ВАЛЕКС-ІНВЕСТ", про ухвалення додаткового рішення в частині стягнення з відповідача  витрат на професійну правничу допомогу, у розмірі 91 319,52 грн.  відмовлено.  
При ухваленні додаткового рішення суд виходив з того, що     рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 09.12.2020р. по справі № 904/6340/19 у задоволенні позовних вимог відмовлено, з урахуванням положень ст. 129 ГПК України, витрати позивача на оплату послуг професійної правової допомоги не можуть бути покладені на відповідача.

3.         Короткий зміст вимог апеляційної скарги
Не погодившись з вказаним додатковим рішенням суду, Товариством з обмеженою відповідальністю  "Фінансова компанія "Валекс-Інвест"  подано апеляційну скаргу на вказане додаткове рішення, в якій просить скасувати  додаткове рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 23.12.2020р. та ухвалити нове рішення, яким задовольнити вказану заяву у повному обсязі.

4.        Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу
Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, Скаржник посилається на те, що приймаючи додаткове рішення про відмову у задоволенні заяви про відшкодування витрат на правничу допомогу, суд виходив із імперативних норм процесуального законодавства, закріплених в ст.129 ГПК України. 12.01.2021р., користуючись своїм правом на оскарження рішення Товариством було подано апеляційну скаргу на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 09.12.2020р. у даній справі. Таким чином, на думку Скаржника, при прийнятті іншого рішення судом апеляційної скарги за наслідками апеляційного оскарження рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 09.12.2020р.по справі № 904/634019, шляхом скасування судового рішення про відмову і ухвалення нового рішення про задоволення позовних вимог, суд апеляційної інстанції повинен здійснити новий розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, відповідно до підп. Б п.4 ч.1 ст. 282 ГПК України.

5.        Узагальнений виклад позиції інших учасників справи
Від Товариства з обмеженою відповідальністю "БК БУДСИСТЕМА" надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому Товариство не погоджується з доводами апеляційної скарги, вважає її безпідставною і необґрунтованою.
Зокрема, Товариство  посилається на те, що рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 09.12.2020 р. по справі №904/6340/19 у задоволенні позовних вимог відмовлено, а тому витрати Позивача на оплату послуг з професійної правничої допомоги не можуть бути покладені на Товариство з обмеженою відповідальністю «БК Будсистема».
Третя особа не скористалася своїм правом згідно ч.1   ст. 263 ГПК України  та не надала суду відзив на апеляційну скаргу, що згідно ч. 3  ст. 263 ГПК України не перешкоджає перегляду оскаржуваного рішення суду першої інстанції.

6.        Рух справи в суді апеляційної інстанції
Автоматизованою системою документообігу Центрального апеляційного господарського суду для розгляду даної справи було визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Кощеєв І.М. ( доповідач ), судді -  Кузнецова І.Л., Чус О.В.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 04.02.2021р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю  "Фінансова компанія "Валекс-Інвест"  на додаткове рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 23.12.2020 р.  у справі№904/6340/19. Розгляд апеляційної скарги призначено в судове засідання на 02.03.2021р. о 10:40. 
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 02.03.2021р. розгляд справи відкладено на 06.04.2021р.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 06.04.2021р. розгляд справи відкладено на 20.05.2021р.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 20.05.2021р. розгляд справи відкладено на 10.06.2021р.
Сторони не скористалися своїм правом участі в судовому засіданні та не забезпечили явку уповноважених представників, хоча про час та місце судового засідання були повідомлені належним чином.
Беручи до уваги, що неявка вказаних учасників провадження у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи, матеріали справи є достатніми для розгляду апеляційної скарги, апеляційний господарський суд дійшов висновку про розгляд справи за відсутності представників сторін.
В судовому засіданні 10.06.2021 р. була оголошена вступна та резолютивна частини постанови Центрального апеляційного господарського суду.

7.      Встановлені судом обставини справи
Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ВАЛЕКС-ІНВЕСТ" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "БК БУДСИСТЕМА" заборгованість у розмірі 1 531 065,54 грн. за договором субпідряду № 21 від 11.06.2018 р..
Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 09.12.2020р. в задоволенні позовних вимог  відмовлено у повному обсязі. 
17.12.2020р. від Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ВАЛЕКС-ІНВЕСТ" до Господарського суду Дніпропетровської області надійшла заява, про ухвалення додаткового рішення в частині стягнення з відповідача  витрат на професійну правничу допомогу, у розмірі 91 319,52 грн.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу позивачем надано договір про надання правової допомоги № 0110/2019 від 01.10.2019р., укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ВАЛЕКС-ІНВЕСТ" (далі - клієнт) та ОСОБА_1 (далі - адвокат).
За умовами п.1.1 договору, клієнт доручає, а адвокат приймає на себе зобов`язання представляти інтереси клієнта в усіх органах державної влади, у судах всіх рівнів та спеціалізацій України, органах державної/приватної виконавчої служби та надавати інші види правової допомоги в обсязі та на умовах, передбачених даним Договором, для чого клієнт надає адвокату право: підписувати та/або подавати від імені клієнта документи, в тому числі позовні заяви, апеляційні та касаційні скарги, збільшувати розміри позовних вимог, зустрічні позовні заяви, відзиви на позовні заяви, відповіді на відзиви, заперечення на відповіді, пояснення третьої сторони, відзиви на апеляційні та касаційні скарги, клопотання, скарги (апеляційні та касаційні), заяви, запити, інформаційні запити (листи), претензії та відповіді на претензії, ознайомлюватися із матеріалами справи, робити з них копії, прослуховувати фіксацію судового процесу, одержувати копії рішень, судових наказів, постанов та ухвал суду, збирати та подавати докази, брати участь у їх дослідженні, засвідчувати (завіряти) копії документів, які надаються суду та іншим учасникам справи, приймати участь у судових засіданнях, ставити питання іншим особам, які беруть участь у справі, а також свідкам, експертам, спеціалістам, подавати свої доводи та міркування з усіх питань, що виникають під час судового розгляду, пред`являти на примусове виконанню виконавчі документи, виконувати всі інші дії, пов`язані із виконанням цього Договору, а також виключно за наявності письмового погодження клієнта підписувати та/або подавати заяви про зменшення позовних вимог, повну або часткову відмову від позовних вимог, відмову від апеляційних та касаційних скарг, визнання позовів повністю або частково, зміну підстави та предмет позову і укладання мирових угод.
Факт надання позивачу адвокатом юридичних послуг (правової допомоги) підтверджується підписаним клієнтом і адвокатом без будь-яких заперечень та зауважень Актом приймання-передачі наданих послуг № 1 від 14.12.2020р. та Актом приймання-передачі наданих послуг № 2 від 14.12.2020р..

8.     Оцінка аргументів учасників справи і     висновків суду першої інстанції
      Імперативними приписами ст. 269 ГПК України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши наведені в апеляційній скарзі доводи та надані заперечення, перевіривши встановлені на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 244 ГПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Положеннями ст. 123 ГПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
За вимогами ст. 126 ГПК України, за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.
За визначенням наведеним у ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Відповідно до ч. 8 ст. 129 ГПК України, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (п. 1 ч. 2 ст. 126 ГПК України). Такий правовий висновок викладено Об`єднаною палатою Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду у постанові від 03.10.2019 р. у справі № 922/445/19.
Відповідно до ч. 1 ст. 15 ГПК України, суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.
Згідно з підп.1 ч. 3 ст. 123 ГПК України, витрати на професійну правничу допомогу належать до витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Згідно з ч.ч. 1 та 2 ст. 126, ст. 123 ГПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Відповідно до ст. 16 ГПК України, учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.
Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.
Частинами 3 та 4 ст.126 ГПК України передбачено, що для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який тим не менш, повинен ґрунтуватися на більш чітких критеріях, визначених у ч. 4 ст. 126 ГПК України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка вказує на неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності цим критеріям заявлених витрат. Таких доказів або обґрунтувань, в тому числі розрахунків, які б свідчили про неправильність розрахунку витрат або неналежність послуг адвоката до справи, позивач не надав. Між тим, суд дослідив додані до заяви про стягнення фактичних витрат на професійну правничу допомогу докази (рахунки, детальний опис виконаних робіт, акти виконаних робіт) та не встановив недотримання відповідачем (його представником) вимог ч. 3 ст. 126 ГПК України.
Відповідно до статті 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність", гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
За змістом ст. 129 ГПК України за результатами розгляду справи здійснюється розподіл судових витрат.
Відповідно до п. 2 ч.4 ГПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, у разі відмови в позові, на позивача.
Беручи до уваги, що рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 09.12.2020 по справі № 904/6340/19 у задоволенні позовних вимог відмовлено, з урахуванням положень ст. 129 ГПК України, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що витрати позивача на оплату послуг професійної правової допомоги не можуть бути покладені на відповідача.
12.01.2021р., користуючись своїм правом на оскарження рішення Товариством було подано апеляційну скаргу на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 09.12.2020р. у даній справі.
Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 01.06.2021р. рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 09.12.2020 по справі № 904/6340/19 залишено без змін. 
Таким чином, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а додаткове рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 23.12.2020 р.  по справі 904/6340/19 залишити без змін, як таке що ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

9.     Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги
У справі "Руїз Торіха проти Іспанії", ЄСПЛ вказав, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватися у світлі обставин кожної справи.
Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів Скаржника та їх відображення у судовому рішенні, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" ( Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006 р. ).
Зокрема, ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.
У даній справі суд дійшов висновку, що Скаржникові було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах.
З огляду на приписи ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини від 23.02.2006 р." Конвенція застосовується судами України як частина національного законодавства, а практика ЄСПЛ, через рішення якого відбувається практичне застосування Конвенції, застосовується судами як джерело права.
Отже, доводи заявника апеляційної скарги про порушення норм матеріального та процесуального права судом попередньої інстанцій під час прийняття оскаржуваного процесуального документу не знайшли свого підтвердження.
Водночас колегія суддів погоджується з аргументами, викладеними Відповідачем відзиві на апеляційну скаргу, що ґрунтуються на встановлених місцевим господарським судом обставинах справи та відповідають нормам процесуального права, які регулюють спірні правовідносини.
За змістом ст. 236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Відповідно до      ст. 276 ГПК України,      суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін,      якщо      визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального      і      процесуального      права.
За таких обставин та з урахуванням меж розгляду апеляційної скарги  в порядку ст. 269 ГПК України, апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а оскаржуване рішення  залишенню без змін.
На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 123,126,129, 244, 269, 270, 273, 275 - 285, 287 ГПК України, Центральний апеляційний господарський суд, -
                                                  ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу   Товариства з обмеженою відповідальністю  "Фінансова компанія "Валекс-Інвест" залишити без задоволення. 

Додаткове рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 23.12.2020р. у справі № 904/6340/19, про відмову у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ВАЛЕКС-ІНВЕСТ" до Товариства з обмеженою відповідальністю "БК БУДСИСТЕМА", про відшкодування витрат на правничу допомогу  залишити без змін. 
       
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку у двадцятиденний строк до Верховного Суду.

         Повний текст постанови складено 11.06.2021 р.

Головуючий суддя                                                                           І.М. Кощеєв

Суддя                                                                                                 І. Л. Кузнецова

Суддя                                                                                               О.В. Чус