П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

___________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

16 червня 2021 р.	м.Одеса	Справа № 420/4639/21	
Головуючий в 1 інстанції: Токмілова Л.М.
          
П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді –	Кравченка К.В.,	
судді –	Джабурія О.В.,	
судді –	Вербицької Н.В.,	
 	 	
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Міністерства освіти і науки України на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 16 квітня 2021 року про забезпечення позову по справі за позовом приватного закладу вищої освіти «Одеський міжнародний медичний університет» до Міністерства освіти та науки України, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору – Державної регуляторної служби України, про визнання незаконним дій, визнання протиправним та скасування наказів, -

В С Т А Н О В И В:
25.03.2021 року приватний заклад вищої освіти «Одеський міжнародний медичний університет» звернувся з позовом до Міністерства освіти та науки України, в якому просив:
- визнати незаконними дії Міністерства освіти і науки України щодо здійснення позапланової перевірки у період з 04.08.2020 року по 06.08.2020 року на підставі наказу Міністерства освіти та науки України №990 «Про позапланову перевірку приватного закладу вищої освіти «Одеський міжнародний медичний університет»;
- визнати протиправним та скасувати наказ Міністерства освіти та науки України від 31.06.2020 року №990 «Про позапланову перевірку приватного закладу вищої освіти «Одеський міжнародний медичний університет»;
- визнати протиправним та скасувати наказ Міністерства освіти та науки України від 10.08.2020 року №1031 «Про результати позапланову перевірку приватного закладу вищої освіти «Одеський міжнародний медичний університет».
05.04.2021 року позивачем подано до суду першої інстанції заяву про забезпечення позову.
Ухвалою суду першої інстанції від 07.04.2021 року у задоволенні заяви про забезпечення позову відмовлено.
16.04.2021 року позивачем подано до суду другу заяву про забезпечення позову, в якій позивач просить суд:
- зупинити дію наказу Міністерства освіти і науки України від 10.08.2020 року №1031 «Про результати позапланової перевірки Приватного закладу вищої освіти «Одеський міжнародний медичний університет» в частині анулювання Приватному закладу вищої освіти «Одеський міжнародний медичний університет» ліцензій на провадження освітньої діяльності для підготовки здобувачів другого (магістерського) рівня вищої освіти із спеціальностей в галузі знань:
- за спеціальністю 221 «Стоматологія» (з можливістю здійснювати підготовку іноземців та осіб без громадянства з ліцензованим обсягом 250 осіб (з урахуванням строків навчання);
- за спеціальністю 222 «Медицина» (з можливістю здійснювати підготовку іноземців та осіб без громадянства з ліцензованим обсягом 900 осіб (з урахуванням строків навчання);
- за спеціальністю 226 «Фармація, промислова фармація» (з можливістю здійснювати підготовку іноземців та осіб без громадянства з ліцензованим обсягом 250 осіб (з урахуванням строків навчання).
- зобов`язати Міністерство освіти і науки України поновити інформацію про Приватний заклад вищої освіти «Одеський міжнародний медичний університет» (ЄДРПОУ 43031751) (інформації про дійсність ліцензій на провадження освітньої діяльності) на інформаційних ресурсах Міністерства освіти і науки України, а саме на:
- https://mon.gov.ua/ua Сайт Міністерства освіти і науки України, сторінка https://registry.edbo.gov.ua/vishcha-osvita/51/
- https://info.edbo.gov.ua/ Сайт Єдина Державна електронна база з питань освіти, сторінка https://registry.edbo.gov.ua/vishcha-osvita/51/.
Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 16.04.2021 року заяву позивача від 16.04.2021 року про забезпечення позову задоволено частково. Суд зупинив дію наказу Міністерства освіти і науки України від 10.08.2020 року №1031 «Про результати позапланової перевірки Приватного закладу вищої освіти «Одеський міжнародний медичний університет» в частині анулювання Приватному закладу вищої освіти «Одеський міжнародний медичний університет» ліцензій на провадження освітньої діяльності для підготовки здобувачів другого (магістерського) рівня вищої освіти із спеціальностей в галузі знань: за спеціальністю 221 «Стоматологія» (з можливістю здійснювати підготовку іноземців та осіб без громадянства з ліцензованим обсягом 250 осіб (з урахуванням строків навчання); за спеціальністю 222 «Медицина» (з можливістю здійснювати підготовку іноземців та осіб без громадянства з ліцензованим обсягом 900 осіб (з урахуванням строків навчання); за спеціальністю 226 «Фармація, промислова фармація» (з можливістю здійснювати підготовку іноземців та осіб без громадянства з ліцензованим обсягом 250 осіб (з урахуванням строків навчання) – до набрання законної сили рішенням по даній справі, а в решті вимог заяви про забезпечення позову суд відмовив.
Не погоджуючись з вищезазначеною ухвалою, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить ухвалу суду першої інстанції скасувати, в задоволенні заяви про забезпечення позову відмовити.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч.1 ст.150 КАС України, суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.
Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю (ч.2 ст.150 КАС України).
Згідно ч.1 ст.151 КАС України, позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.
Відповідно до ч.2 ст.151 КАС України суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.
Інститут забезпечення адміністративного позову є однією з гарантій захисту прав, свобод та законних інтересів юридичних та фізичних осіб - позивачів в адміністративному процесі, механізмом, який покликаний забезпечити реальне та неухильне виконання судового рішення, прийнятого в адміністративній справі. Метою застосування заходів забезпечення позову є, перш за все, захист прав позивача до ухвалення рішення у справі.
При цьому, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову та доведеності належними доказами обставин, на які посилається заявник в заяві; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.
Вирішуючи питання про вжиття заходів забезпечення позову суд має пересвідчитись, що надані докази та доводи позивача переконливо свідчать про наявність підстав для забезпечення позову.
Як зазначено вище, позивач вже звертався з аналогічною заявою про забезпечення позову 05.04.2021 року, в задоволенні якої суд першої інстанції відмовив ухвалою від 07.04.2021 року, яка набрала законної сили і в апеляційному порядку не оскаржувалась.
При цьому, як в заяві від 05.04.2021 року, в задоволенні якої було відмовлено, так і в заяві від 16.04.2021 року, яка була задоволена спірною ухвалою від 16.04.2021 року, позивав навів аналогічні підстави для вжиття визначених ним заходів забезпечення позову, зазначивши, що дія спірного наказу від 10.08.2020 року №1031, якою фактично зупинена діяльність позивача, завдає позивачу збитки у вигляді необхідності сплати орендної плати за приміщення, за комунальні послуги, виплати заробітної платні. Також позивач посилається на звільнення дев`яти працівників закладу та на неможливість прийому на навчання 1400 студентів, що призведе до недоотримання позивачем 4 млн. 940 тис. грн..
Відмовляючи в задоволенні заяви про забезпечення позову від 05.07.2021 року, суд першої інстанції в ухвалі від 07.04.2021 року обґрунтував своє рішення наступним: спосіб забезпечення позову не відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову, позивачем не доведені обставини, які б вказували на очевидну небезпеку заподіяння шкоди правам та інтересам позивача; наведені позивачем обставини не можуть бути розцінені в якості передумови для вжиття заходів забезпечення позову, а задоволення такої заяви буде суперечити принципам адміністративного судочинства. 
В спірній ухвалі від 16.04.2021 року суд першої інстанції на підставі тих же самих доводів позивача, які суд оцінив як безпідставні в ухвалі від 07.04.2021 року, зазначив, що вжиття заходів забезпечення позову «в даному випаду відповідають меті застосування інституту забезпечення адміністративного позову, та є ефективним засобом до вирішення спору по суті», і вжиття таких заходів «має на меті виключно збереження існуючого становища до розгляду спору по суті та не зумовлює його фактичне вирішення по суті».
При цьому, суд першої інстанції в спірній ухвалі від 16.04.2021 року жодним чином не обґрунтував, внаслідок яких саме нових обставин чи доказів змінюється на протилежну правова оцінка суду першої інстанції заяви позивача про забезпечення позову від 16.04.2021 року, у порівнянні з оцінкою цього ж суду аналогічної за змістом заяви в ухвалі від 07.04.2021 року.
Відповідно до ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Однак оскаржуване рішення таким вимогам не відповідає, оскільки не містить в собі належного обґрунтування з посиланням на конкретні обставини та доказі зміни судом першої інстанції власної правої оцінки наведених позивачем підстав для забезпечення позову. 
Відповідно до абз.2 ч.2 ст.317 КАС України порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це призвело до неправильного вирішення справи.
Оцінюючи наведені позивачем підстави для застосування заходів забезпечення позову, колегія суддів звертає увагу на те, що інститут заходів забезпечення позову направлений перш за все на захист прав та інтересів позивача в тому випадку, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
При цьому колегія суддів зауважує, що метою таких задів не є виключно збереження правового становища, яке існувало до прийняття оскаржуваного рішення, а їх метою є уникнення таких невиправних наслідків для прав та інтересів позивача, до яких таке рішення може призвести вже під час розгляду справи в суді до остаточного вирішення спору по суті.
При розгляді заяви позивача про забезпечення позову у вигляді зупинення дії наказу від 10.08.2020 року №1031 суду також слід враховувати, що спірний наказ не лише обмежує позивача, як суб`єкта господарювання в проведенні господарської діяльності з метою отримання прибутку, а зупиняє діяльність навчального закладу внаслідок виявлених порушень в його діяльності, які відображені в акті від 06.08.2020 року №10.3-12-31, складеному за результатами проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) щодо дотримання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері освітньої діяльності, що підлягає ліцензуванню.
Як зазначено у вказаному акті перевірки, негативні наслідки від виявлених порушень полягають у збитках, завданих як здобувачам освіти, так і громадянам, суспільству і державні внаслідок неналежної якості освіти, зменшення можливостей здобуття якісної освіти.
Виходячи з цього, застосування у даній справі заходів забезпечення позову у вигляді зупинення дії оскаржуваного наказу, тобто збереження правового становища, яке існувало до прийняття цього наказу, буде стосуватися не лише прав та інтересів позивача, як суб`єкта господарювання, а також і існуючих здобувачів освіти, та осіб, які можуть стати здобувачами освіті у належному позивачу закладі освіти під час дії заходів забезпечення позову.
Оскільки спірний наказ був прийнятий, в тому числі, внаслідок описаних вище негативних наслідків для прав та інтересів здобувачів освіти від виявлених порушень в діяльності належного позивачу закладу освіти, то застосування у даній справі заходів забезпечення позову у вигляді зупинення дії оскаржуваного наказу може мати негативний вплив на права інтереси як вже для існуючих студенів приватного закладу вищої освіти «Одеський міжнародний медичний університет», так і для осіб, які можуть ними стати під час дії заходів забезпечення позову. 
Виходячи з цього, колегія суддів не вбачає правових підстав для застосування у даній справі заходів забезпечення позову у вигляді зупинення дії наказу Міністерства освіти та науки України від 10.08.2020 року №1031 «Про результати позапланову перевірку приватного закладу вищої освіти «Одеський міжнародний медичний університет».
За таких обставин апеляційна скарга підлягає задоволенню.
Керуючись ст.315, ст.317, ст.321, ст.322, ст.325, ст.329 КАС України, апеляційний суд, –

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Міністерства освіти і науки України – задовольнити.
Ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 16 квітня 2021 року про забезпечення позову – скасувати.
Заяву приватного закладу вищої освіти «Одеський міжнародний медичний університет» до Міністерства освіти та науки України від 16 квітня 2021 року про забезпечення позову – залишити без задоволення.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя 	 	Кравченко К.В.	
Судді	    	Джабурія О.В.    Вербицька Н. В.