КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ  СУД  
                                                                                                                                  
Справа № 761/27222/20
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/6624/2021
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ     УКРАЇНИ
21 квітня 2021 року                                                                                                      м. Київ
     Київський апеляційний суд в складі колегії суддів 
судової палати з розгляду цивільних справ:
                                                                                                                 
                                   судді-доповідача      Болотова Є.В.,
                                                     суддів:     Музичко С.Г., Олійника В.І.,                                                        
                                         при секретарі      Маштаковій Т.Ф.,
 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину,
за апеляційною скаргою  ОСОБА_2 на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 16 лютого 2021 року, ухваленого під головуванням судді Осаулова А.А.,-         
 
  встановив:
 
У вересні 2020 року ОСОБА_1 звернулась до суду з даним позовом.
Просила стягнути з ОСОБА_2 на її користь Ѕ понесених додаткових витрат на дитину ОСОБА_3 у розмірі 141 464 грн 46 коп.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що додаткові витрати на дитину, пов`язані, зокрема із лікуванням та профілактикою здоров`я, розвитком фізичних здібностей та заняттям лижним спортом, поглибленим навчанням та інтелектуальним розвитком дитини постійно оплачуються позивачем самостійно.
У зв`язку із відмовою відповідача добровільно брати участь у додаткових витратах, позивач просить стягнути їх в судовому порядку.
Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 16 лютого 2021 року позов задоволено частково.
Стягнуто з  ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 додаткові витрати на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 47 146 грн 95 коп.
В задоволенні іншої частини позовних вимог про стягнення додаткових витрат відмовлено.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на правову допомогу в розмірі 9 914 грн 00 коп.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 840 грн 80 коп.    
В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду в частині задоволених позовних вимог скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову, посилаючись на неправильну оцінку доказів, порушення судом норм матеріального та процесуального права.
У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_1 зазначив, що суд повно та всебічно з`ясував обставини, які мають значення для справи, судом додержано норми матеріального та процесуального права, а відповідачем не доведено наявність підстав для скасування рішення суду.
У судовому засіданні представник ОСОБА_2 вимоги апеляційної скарги підтримав.
Представник ОСОБА_1 проти апеляційної скарги заперечив.
Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення учасників справи, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.
Рішення оскаржується в частині задоволених позовних вимог.
Задовольняючи частково позовні вимоги, та стягуючи додаткові витрати на утримання дитини в розмірі 47 146 грн 95 коп., суд першої інстанції виходив із того, що витрати на навчання в таборі «Джемм»; витрати на відвідування дитиною підготовчих курсів Національного технічного університету України «Київський політехнічний інститут ім. І. Сікорського»; витрати, пов`язані з підготовкою до зовнішнього незалежного оцінювання; витрати, пов`язані з навчанням дитини у вищому навчальному закладі; витрати на заняття лижним спортом в Буковелі; витрати, пов`язані з лікуванням дитини,  відносяться до витрат на дитину, що викликані особливими обставинами. 
Проте з такими висновками суду погодитись не можна.
Встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі.
Від шлюбу сторони мають дитину: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 01 березня 2017 року стягнуто з  ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі ј частки усіх видів заробітку (доходів), починаючи з 13 жовтня 2016 року  і до досягнення ОСОБА_3 повноліття.
Обґрунтовуючи поданий позов, ОСОБА_1 , з посиланням на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 25 вересня 2019 року та постанову Київського апеляційного суду від 27 лютого 2020 року, просила стягнути додаткові витрати на дитину, до яких віднесла: витрати, пов`язані з поглибленим навчанням та інтелектуальним розвитком дитини (8 116 грн 52 коп. - витрати на проходження дитиною заходів з професійної орієнтації, 6 677 грн 56 коп. - витрати, пов`язані з проходженням підготовчих курсів у Національному технічному університеті України «Київський політехнічний інститут ім. І. Сікорського», 14 702 грн 35 коп. - витрати, пов`язані з навчанням дитини в школі, 18 422 грн 88 коп. - витрати пов`язані з підготовкою дитини до зовнішнього незалежного оцінювання, 13 333 грн 00 коп. - витрати, пов`язані з використанням інформаційно-комунікаційних технологій та обладнання для навчальних потреб, 27 150 грн 85 коп. - пов`язані з використанням інформаційно-комунікаційних технологій та обладнання для навчальних потреб в університеті, 5 561 грн 61 коп. - витрати на відвідування дитиною музеїв та наукових установ); витрати, пов`язані з оплатою медичного страхування дитини та лікування (10 613 грн 80 коп. - витрати за медичне страхування, 7 392 грн 17 коп. - витрати на лікування гострих алергічних реакцій, інших гострих та хронічних станів, 17 360 грн 00 коп. - витрати, пов`язані з лікуванням дитини у лікаря-ортопеда, 6 027 грн 00 коп. - витрати, пов`язані з оплатою невідкладної медичної допомоги та лікування дитини); витрати, пов`язані із розвитком фізичних здібностей дитини (51 847 грн 98 коп. - зайняттям дзен-квун-до та гірськолижним спортом); витрати, пов`язані з відпочинком та подорожуванням (100 723 грн 20 коп. - відпочинок у Тунісі, Таїланді, Туреччині, Німеччині, Чернівцях). 
Відповідно до ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).
Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. 
Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.
Це положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається цією статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат, у тому числі у зв`язку з розвитком певних її здібностей чи то страждає на тяжку хворобу, тощо.
Визначення таких особливих обставин відноситься до компетенції суду, і вони є індивідуальними в кожному конкретному випадку.
Наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини.
Так,  зазначені позивачем витрати, пов`язані з поглибленим навчанням та інтелектуальним розвитком дитини, а саме: проходження дитиною заходів з професійної орієнтації, проходження підготовчих курсів, навчання дитини в школі, підготовка до ЗНО, купівля обладнання та витратних матеріалів, витрати на відвідування дитиною музеїв та наукових установ,не відносяться до тих особливих обставин, які передбачають можливість стягнення додаткових витрат з батьків на утримання дитини, у розумінні ст. 185 СК України. 
Вказані витрати не викликані особливими обставинами, вони не зумовлені особливою схильністю дитини до навчання та не пов`язані з розвитком певних здібностей дитини. Зазначені витрати покриваються коштами, які отримує одержувач аліментів. 
Витрати на заняття лижним спортом в Буковелі, які позивач визначив як витрати, пов`язані із розвитком фізичних здібностей дитини, а саме: придбання термошкарпеток, термобілизни та захисного шолому, придбання туру для відвідування гірськолижного курорту, консультаційні послуги з придбання туру, послуги страхування лижників, придбання залізничних квитків, ремонт застібки та зміна розміру спортивного спорядження, придбання продуктів харчування, інформаційна довідка щодо вартості послуг прокату обладнання, купівля перепустки на підйомник, придбання приватних занять, оренда лиж, витрати на проїзд у таксі, витрати на проживання у готелі, - також не зумовлені особливими обставинами, пов`язаними з розвитком певних здібностей дитини, а тому вони не можуть бути стягнуті на підставі ст. 185 СК України.
Посилання позивача на те, що у дитини є хист до лижного спорту, та рекомендації ортопеда займатись спортом, не свідчить про те, що у дитини є певні досягнення та здібності в спорті, які вона має розвивати. Будь-яких висновків компетентних спортивних установ з цього приводу, позивач суду не надала.
Витрати на лікування алергічних реакцій, лікування у лікаря ортопеда, невідкладна медична допомога у Таїланді, також не є додатковими витратами, оскільки вищенаведені норми закону чітко встановлюють, що підставою для стягнення таких витрат є каліцтво дитини, або тяжка хвороба.
При цьому, посилання позивача та суду першої інстанції на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 25 вересня 2019 року та постанову Київського апеляційного суду від 27 лютого 2020 року є необґрунтованим та безпідставним, оскільки в даному випадку зазначені рішення не є преюдиційними.
Протилежний висновок суду першої інстанції є необґрунтованим.
Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин справи, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що рішення суду від 16 лютого 2021 року в частині задоволених позовних вимог підлягає скасуванню з ухваленням в цій частині нового рішення про відмову  у задоволенні позовних вимог.
В порядку розподілу судових витрат, ОСОБА_2 слід компенсувати за рахунок держави судовий збір, сплачений за подання апеляційної скарги у розмірі 2 121 грн 96 коп., оскільки позивач звільнена від сплати судового.
Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 382 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-              
 постановив:
 
Апеляційну скаргу  ОСОБА_2 задовольнити.
Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 16 лютого 2021 року в частині задоволення позовних вимог скасувати.
В цій частині ухвалити нове рішення.
У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат в розмірі 47 146 грн 95 коп. відмовити.
Компенсувати ОСОБА_2 судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 2 121 грн 96 коп. за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України 
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
 
Повний текст постанови виготовлено 26 квітня 2021 року.

 
 
Суддя-доповідач                                                                                           Є.В. Болотов 

 
 
Судді:                                                                                                             С.Г. Музичко

 
 
                                                                                                                                                                                       В.І. Олійник