П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №  560/2635/19 
Головуючий у 1-й інстанції:  Козачок І.С. 
          Суддя-доповідач:  Шидловський В.Б. 

20 травня 2021 року
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Шидловського В.Б. 
суддів:  Матохнюка Д.Б.  Білої Л.М. 
за участю:
секретаря судового засідання: Стаднік Л. В.,
представника відповідача - Недосип Ю.О., 

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу  Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області  на  ухвалу   Хмельницького окружного адміністративного суду  від  18 лютого 2021 року  у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про   визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, 
В С Т А Н О В И В :
Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 15 квітня 2020 року адміністративний позов ОСОБА_1 був задоволений частково.
Суд визнав протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області щодо зменшення розміру пенсії позивача та зобов`язав перерахувати та виплатити ОСОБА_1 з 05 березня 2019 року пенсію з урахуванням 100 відсотків суми підвищення, визначеного станом на 01 березня 2018 року. У межах суми стягнення за один місяць рішення звернуте до негайного виконання. Також суд зобов`язав відповідача подати звіт про виконання рішення у місячний строк з дати набрання ним законної сили.
Рішення суду набрало законної сили 07.08.2020 року.
Від ОСОБА_1 09.09.2020 року надійшла заява про накладення на відповідача штрафу за невиконання рішення суду.
Від Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області надійшов звіт №2200-0804-7/38911 від 04.09.2020 року про виконання рішення суду. У звіті відповідач посилався на те, що позивачу був проведений перерахунок пенсії та виплачені кошти в межах суми стягнення за один місяць. Що стосується решти коштів, відповідач посилався на відсутність фінансування та окремого порядку виплати цих коштів.
24 вересня 2020 року суд визнав зазначений звіт від 04.09.2020 року таким, що не підтверджує повне належне виконання рішення суду, зокрема, в частині виплати   ОСОБА_1 усієї (повної) суми перерахованої пенсії (з урахуванням доплати) згідно з рішенням суду. Суд встановив Головному управлінню Пенсійного фонду України в Хмельницькій області новий строк для подання Хмельницькому окружному адміністративному суду звіту про повне та належне виконання рішення суду.
Ухвалу від 24 вересня 2020 року відповідач оскаржив в апеляційному порядку.
17 грудня 2020 року апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області залишено без задоволення, а ухвалу Хмельницького окружного адміністративного суду від 24 вересня 2020 року - без змін.
Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області подало другий звіт № 2200-0804-7/47424 від 26.10.2020 року (надійшов 29.10.2020) про виконання рішення суду.
ОСОБА_1  подав заяву про накладення на відповідача штрафу за невиконання рішення суду відповідно до вимог ч.2 ст.382 КАС України (повторно).
Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 18 лютого 2021 року заяву ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням рішення у справі та стягнення штрафу - задоволено.
Визнано поданий Головним управлінням Пенсійного фонду України в Хмельницькій області звіт за № 2200-0804-7/47424 від 26.10.2020 року таким, що не підтверджує виконання рішення суду належним чином та у повному обсязі.
Накладено на начальника Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області штраф у розмірі 20 (двадцяти) прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб, станом на дату прийняття ухвали - 45400 грн.,
з яких половину суми штрафу - 22700 грн. стягнути на користь ОСОБА_1 ,
іншу половину суми штрафу - 22700 грн. стягнути на користь Державного бюджету України.
Встановлено Головному управлінню Пенсійного фонду України в Хмельницькій області новий строк для подачі звіту про виконання судового рішення - протягом 15 днів з дати прийняття ухвали, зобов`язавши виконати рішення суду належним чином у повному обсязі.
Не погоджуючись з ухвалою суду відповідач подав апеляційну скаргу. В обґрунтування апеляційної скарги послалися на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права.
Пенсійний орган зазначає, що виконання рішення суду залежить не лише від вчинення певних дій таким органом, а від наявністю коштів в бюджеті, а також наявністю інших судових рішень, які також необхідно виконувати.
Розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що така підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 6 ст. 245 КАС України у випадках, визначених у частинах 3 - 5 цієї статті, суд може визначити відповідачу - суб`єкту владних повноважень розумний строк виконання рішення суду.
Згідно із ч.ч.1, 2 ст.382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.
За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання постанови суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання постанови, штраф у розмірі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Невиконання рішення суду формує недовіру людини до суду, що недопустимо в демократичній державі. Водночас, суб`єкт владних повноважень, який є стороною у справі, має бути зразком для громадськості щодо належного виконання рішення суду, не чекаючи при цьому примусового виконання такого рішення суду або встановлення судового контролю щодо виконання рішення суду.
У випадку ухилення боржника - суб`єкта владних повноважень від виконання судового рішення суд може постановити ухвалу про зобов`язання останнього подати звіт і після постановлення рішення у справі, якщо цього потребують обставини справи.
Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується відповідачем, рішення суду набрало законної сили 07.08.2020 року.
Від ОСОБА_1 09.09.2020 року надійшла заява про накладення на відповідача штрафу за невиконання рішення суду.
Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 24 вересня 2020 року суд визнав зазначений звіт від 04.09.2020 року таким, що не підтверджує повне належне виконання рішення суду, зокрема, в частині виплати   ОСОБА_1 усієї (повної) суми перерахованої пенсії (з урахуванням доплати) згідно з рішенням суду. Суд встановив Головному управлінню Пенсійного фонду України в Хмельницькій області новий строк для подання Хмельницькому окружному адміністративному суду звіту про повне та належне виконання рішення суду.
Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області подало другий звіт № 2200-0804-7/47424 від 26.10.2020 року (надійшов 29.10.2020) про виконання рішення суду.
ОСОБА_1  подав заяву про накладення на відповідача штрафу за невиконання рішення суду відповідно до вимог ч.2 ст.382 КАС України (повторно).
За результатами розгляду вказаного звіту та заяви, судом першої інстанції прийнято оскаржену ухвалу.
Таким чином, рішення суду від 15 квітня 2020 року в частині виплати відповідачем перерахованої суми пенсії, повністю не було виконано.
Колегія суддів вважає правильними доводи суду першої інстанції, що здійснення перерахунку та нарахування пенсії є лише передумовою її виплати, однак не свідчить про повне виконання рішення суду, оскільки рішенням суд зобов`язав Пенсійний орган не лише провести перерахунок, але й виплатити позивачеві повну суму перерахованої пенсії.
Пенсійний орган вказує на те, що виконує рішення суду в порядку черговості їх надходження в межах фінансування в Державному бюджеті на відповідний рік. Виплата коштів за рішенням суду буде здійснюватися в межах затверджених бюджетних призначень для здійснення відповідних виплат.
Проте колегія суддів вважає, що доводи пенсійного органу стосовно відсутності фінансових ресурсів не може вважатись обставиною, що виправдовує невиконання судового рішення.
Враховуючи викладене, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції щодо наявності підстав для встановлення нового строку для подання звіту про повне належне виконання рішення суду.
Проте щодо ухвали суду в частині накладення штрафу, суд апеляційної приходить до наступного висновку.
Згідно ч.3 ст.382 КАС України половина суми штрафу стягується на користь позивача, інша половина - до Державного бюджету України.
Таким чином, у разі неподання суб`єктом владних повноважень у встановлений судом строк звіту про виконання судового рішення, яке набрало законної сили, або за наслідками розгляду такого звіту суд має право накласти на керівника такого суб`єкта владних повноважень штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Тобто, вказана правова норма надає право суду, а не обов`язок щодо накладення штрафу на керівника суб`єкта владних повноважень, яким має бути виконано рішення суду.
Разом з тим, розглядаючи питання накладення штрафу, необхідно з`ясувати причини невиконання судового рішення, чи всі належні заходи були використані, та які можливо б було застосувати для вирішення такого питання. Якщо під час судового розгляду цього питання буде встановлено, що посадова особа або орган, відповідальні за виконання рішення, діяли добросовісно, а відсутність коштів з незалежних від такої особи підстав, не захистить прав особи на отримання таких коштів.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їхні посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до частини першої статті 3 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - коштами, передбаченими за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.
Відповідно до п.п.4, 5 п.4 Положення про Головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 22 грудня 2014 № 28-2, Головне управління Фонду відповідно до покладених на нього завдань, зокрема, забезпечує своєчасне та в повному обсязі фінансування пенсій та виплату пенсій, щомісячного довічного утримання суддям у відставці, допомоги на поховання та інших виплат, які згідно із законодавством здійснюються коштом Фонду та з інших джерел, визначених законодавством, здійснює з цією метою перерозподіл коштів між районами (містами); здійснює призначення (перерахунок) та виплату пенсій військовослужбовцям, особам рядового та начальницького складу та іншим особам (крім військовослужбовців строкової служби та членів їх сімей), які мають право на пенсію на підставі Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».
Таким чином, виплати здійснює Головне управління Пенсійного фонду України винятково коштом Фонду та з інших джерел, визначених законодавством.
Згідно зі статтями 23, 116 Бюджетного кодексу України будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення, якщо інше не передбачено законом про Державний бюджет України. Бюджетні призначення встановлюються законом про Державний бюджет України (рішенням про місцевий бюджет) у порядку, визначеному цим Кодексом. Взяття зобов`язань без відповідних бюджетних асигнувань або з перевищенням повноважень, встановлених цим Кодексом чи законом про Державний бюджет України є порушенням бюджетного законодавства.
За своїм змістом накладення на керівника суб`єкта владних повноважень відповідального за виконання постанови, є мірою покарання, а тому можливість суду накласти такий штраф може бути реалізована лише за умови встановлення судом обставин, які свідчать про умисне невиконання рішення суду, недобросовісність у діях суб`єкта владних повноважень, які свідчать про ухилення останнього від виконання рішення суду, за результатами розгляду звіту про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту.
Також слід враховувати залежність здійснення виплати пенсії позивачу від виділення необхідних коштів із Державного бюджету.
При цьому, виділення коштів із державного бюджету на фінансування даної бюджетної програми не залежить від волі окремого керівника територіального органу Пенсійного фонду України.
Отже, доходячи висновку щодо неповного виконання відповідачем судового рішення, колегія суддів у той же час не вбачає підстав стверджувати про умисне невиконання пенсійним органом зобов`язань перед позивачем.
Аналіз вищенаведеного дає підстави для висновку про відсутність в діях керівника Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій  області ознак вини та умислу щодо невиконання у повному обсязі судового рішення, як умови притягнення особи до відповідальності за ст.382 КАС України.
З урахуванням зазначеного, колегія суддів не погоджується із висновками суду першої інстанції щодо наявності підстав для накладення на начальника Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій  області штрафу.
Відповідно до ч.1 ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржувана ухвала з вищенаведених підстав підлягає скасуванню в частині задоволення заяви позивача про накладення штрафу на керівника суб`єкта владних повноважень та накладення штрафу на начальника  Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області у розмірі 20 (двадцяти) прожиткових мінімумів, підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В:
апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області задовольнити  частково.
Ухвалу Хмельницького окружного адміністративного суду від 18 лютого 2021 року скасувати в частині задоволення заяви позивача про накладення штрафу на керівника суб`єкта владних повноважень та накладення штрафу на начальника  Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області у розмірі 20 (двадцяти) прожиткових мінімумів.
В іншій частині ухвалу Хмельницького окружного адміністративного суду від  18 лютого 2021 року - залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає. 

Постанова суду складена в повному обсязі  24 травня 2021 року.

Головуючий	 	 	Шидловський В.Б.	
 	 	 	 	
Судді	 	   	Матохнюк Д.Б.    Біла Л.М.