Номер провадження: 33/813/478/21
Номер справи місцевого суду: 523/18747/20 
Головуючий у першій інстанції Шурупов В.В. 
Доповідач Кадегроб А. І.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02.04.2021 року                                                                 м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду – Кадегроб А.І., за участі секретарки судового засідання – Стоянової Л.І., захисниці особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, – ОСОБА_1 – адвокатки Чапуріної С.І., розглянувши апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, – ОСОБА_1 , на постанову судді Суворовського районного суду м. Одеси від 19.02.2021 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП,- 

ВСТАНОВИВ:

Зміст оскарженого судового рішення та встановлені судом першої інстанції обставини.
Постановою судді Суворовського районного суду м. Одеси від 19.02.2021
ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , в с. Іванівка, Врадіївського р-ну, Миколаївської обл., українця, громадянина України, неодруженого, має чотирьох неповнолітніх дітей 2007, 2012, 2014, 2020 років народження, працює охоронцем в Одеській загальноосвітній школі №15, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП, та йому призначено покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 3 (три) місяці, та стягнуто судовий збір у розмірі 0,2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто у розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн. 
Згідно з постанови судді районного суду встановлено, що 22.11.2020, о 11 годині 15 хвилин, ОСОБА_1 керував автомобілем марки «ВАЗ 21091», номерний знак НОМЕР_1 , на Об`їзній дорозі, 15, в селі Корсунці, Лиманського району, Одеської області, щодо якого встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортним засобом.
Вимоги апеляційної скарги.
На дану постанову ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді Суворовського районного суду м. Одеси від 19.02.2021 та постановити нову, якою звільнити його від адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 126 КУпАП, обмежившись усним зауваженням. 
В обґрунтування своїх апеляційних вимог зазначає, що при винесені постанови, суддя районного суду належним чином не дослідив докази та не врахував пом`якшуючі обставини, які були долучені до матеріалів справи.
Звертає увагу на те, що неумисно вчинив адміністративне правопорушення, бо не знав про існування тимчасових обмежень щодо користування транспортним засобом, а дізнався про них лише під час складання протоколу відносно нього.
Апелянт вважає, що позбавивши його можливості керувати транспортним засобом, районний суд позбавляє його можливості мати додаткове джерело доходу, яке надає йому можливість утримувати родину та сплачувати аліменти.
Позиції учасників судового розгляду.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення захисниці ОСОБА_1 – адвокатки Чапуріної С.І., яка повністю підтримала вимоги апеляційної скарги; дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суддя апеляційного суду доходить висновку про наступне. 
Мотиви апеляційного суду.
Згідно зі ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
Відповідно до статті 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Згідно зі ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Вимогами ст. 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Частиною 7 статті 294 КпАП України передбачено, що апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. 
Частиною 3 статті 126 КУпАП, передбачено правопорушення, що полягає у керуванні транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.
Стаття 28 Закону України «Про виконавче провадження» передбачає, що постанови про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами надсилаються рекомендованим поштовим відправленням і боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.
Частиною 9 статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що постанова про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобам направляються до виконання відповідними органами після закінчення строку, визначеного частиною 5 статті 74 цього Закону, для оскарження рішення, дії виконавця, якщо рішення, дії виконавця не були оскаржені.
Із вище викладеного вбачається, що суддя суду першої інстанції, перевіряючи наявність чи відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП, зобов`язаний перевірити: наявність постанови державного виконавця про обмеження ОСОБА_2 у праві керування ним транспортними засобами; факт обізнаності ОСОБА_2 про наявність відносно нього постанови державного виконавця про його обмеження у праві керування ним транспортними засобами; наявність чи відсутність постанови про скасування заходів примусового виконання рішень.
Згідно з матеріалами справи вбачається, що суддя суду першої інстанції розглядаючи матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 повністю дотримався вимог законодавства України про адміністративні правопорушення, та постановив законне, обґрунтоване та вмотивоване рішення. 
Розглянувши справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 суддя суду першої інстанції на підставі доказів, досліджених в судовому засіданні, вірно дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП, пославшись на протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №072811 від 22.11.2020, в якому викладені обставини вчинення ОСОБА_1 інкримінованого йому правопорушення (а. с. 1); постанову начальника Врадіївського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області Іванова В.М. від 24.01.2019, за якою ОСОБА_1 встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі згідно Виконавчого листа №2-94/2009, виданого 18.05.2020 (а. с. 2-3); доданий в ході оформлення матеріалів справи лист начальника УПП в Одеській області від 21.01.2021 (а. с. 11).
Так, відповідно до постанови про встановлення тимчасового обмеження боржника ОСОБА_1 у праві керування транспортними засобами від 24.01.2019, зазначено, що вказана постанова надсилається сторонам виконавчого провадження для відома, та направляється для виконання після закінчення строку, визначеного ч. 5 ст. 74 Закону України "Про виконавче провадження" для її оскарження, якщо постанова не була оскаржена, а у разі оскарження постанови-після розгляду справи відповідним судом, якщо постанова не скасована, постанова може бути оскаржена до суду протягом 10 робочих днів з дня, коли особа дізналася, або повинна була дізнатися про її винесення (а. с. 2-3).
В судовому засіданні суду першої інстанції ОСОБА_1 та його захисниця зазначили, що ОСОБА_1 було відомо про наявність вказаної постанови відносно нього, він звертався до виконавчої служби щодо скасування вказаної постанови, але йому відмовили, оскільки у нього великий борг, до суду вказану постанову ОСОБА_1 не оскаржував (а. с. 22).
Викладені обставини спростовують доводи апеляційної скарги про те, що на момент зупинки ОСОБА_1 працівниками поліції 22 листопада 2020 року він не знав про наявність у нього тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами.
Під час апеляційного розгляду також було встановлено, що ОСОБА_1 був достеменно обізнаний про наявність у нього обмеження в праві керування транспортними засобами, проте, всупереч постанові державного виконавця, він продовжував керувати транспортними засобами та 20 листопада 2020 року водій ОСОБА_1 був затриманий працівниками поліції під час керування автомобілем «ВАЗ 21091», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 .
За таких обставин суддя апеляційного суду доходить висновку про те, що суддя суду першої інстанції обґрунтовано визнав ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП. 
Відповідно до ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Положеннями ст. 33 КУпАП передбачено, що при накладені стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.
 Суддя апеляційного суду вважає, що адміністративне стягнення ОСОБА_1 було накладене суддею суду першої інстанції з дотриманням вимог статей 23, 33 КУпАП, в межах санкції ч. 3 ст. 126 КУпАП.
Враховуючи викладене, суддя апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 є необґрунтованою та не підлягає задоволенню, а постанова судді суду першої інстанції, в свою чергу, є законною та обґрунтованою, в зв`язку з чим відсутні підстави для її скасування або зміни.
Відповідно до п. 1 ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.
Керуючись ст. ст. 7, 23, 33, 289, 293, 294 КУпАП, суддя апеляційного суду, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, – ОСОБА_1 – залишити без задоволення, а постанову судді Суворовського районного суду м. Одеси від 19.02.2021 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП, - залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду                                         А.І. Кадегроб