Справа № 127/3822/21 
Провадження № 33/801/467/2021
Категорія: 156 
Головуючий у суді 1-ї інстанції Медяна Ю. В.
Доповідач: Копаничук С. Г.

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2021 року                                                                               м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі судді Копаничук С.Г., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 29 квітня 2021 року, якою визнано винним
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого по АДРЕСА_1 ,
у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №017880 від 01.02.2021 року, того ж дня водій ОСОБА_1 о 02 год. 10 хв. в м. Вінниця по вул. Юності,75, керував транспортним засобом Ford Fusion, д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови та координації рухів, виражене тремтіння пальців рук. Від огляду на стан сп`яніння водій відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 29 квітня 2021 року  ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 грн. в дохід держави з позбавлення права керувати транспортними засобами строком на один рік. Вирішено питання судових витрат.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилаючись на те, що постанова суду винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права просив постанову суду першої інстанції скасувати, а провадження у справі про притягнення його до адміністративної відповідальності закрити у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення. Послався на те, що суд здійснив розгляд справи у його відсутність, чим позбавив його можливості надати пояснення і докази відсутності вини в його діях, а також скористатися правом на захист.
В судовому засіданні представник ОСОБА_1 – Брацлавець Я.Ю. пояснив, що, не звернувши увагу на клопотання ОСОБА_1 про відкладення розгляду справи і розглянувши справу у його відсутність, суд допустив порушення його права на захист. Просив апеляційну скаргу задовольнити, постанову суду від 29.04.2021 року скасувати, а провадження по справі закрити на підставі ч. 2 ст. 38 КупАП в зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення.
Апеляційний суд, згідно з вимогами ст. 294 КУпАП, переглянувши справу в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що остання підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду - без змін, з наступних підстав.
Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
За правилами частин 1 і 2 статті 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, річковими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.
Пункт 1.3 Правил дорожнього руху (далі - ПДР України) передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.
У п. 1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Відповідно до вимог п. 2.9 «а» ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.
Відповідальність за порушення зазначених вимог ПДР України передбачена статтею 130 КУпАП.
Частиною 1 ст. 130 КУпАП передбачена відповідальність у разі керування транспортним засобом особою, яка перебуває у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, та так само відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Визнавши ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого 1 ст. 130 КУпАП, суд виходив з того, що його вина цілком доведена. Факт відмови водія від проходження у встановленому порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння зафіксований відповідними належними доказами в присутності двох свідків та жодним чином не спростований. За наявних фактичних обставин, що мають місце, у діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченогоч.1 ст.130 КУпАП.
Суд першої інстанції відповідно до ст. 245 КУпАП у повній мірі дослідив всі докази і надав їм правильну правову оцінку, а відтак дійшов обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого, ч.1 ст. 130 КУпАП.
Доводи апеляційної скарги про те, що суд порушив право ОСОБА_1 на захист ,так як суд розглянув справу у його відсутність ,не заслуговують на увагу і не спростовують його вини у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
З матеріалів справи вбачається, що суд неодноразово призначав справу про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП до розгляду : на 02.03.2021 о 16:10 год.; на 01.04.2021 о 16:20 год., на 14.04.2021 о 10:30 год., проте розгляд справи неодноразово відкладався за клопотанням ОСОБА_2 . 
До клопотань про відкладення розгляду справи на 01.04.2021 о 16:20 год., та 14.04.2021 о 10:30 год. ОСОБА_2 , в якості підтверджуючих поважність причин неявки доказів, надавались ксерокопії висновків з медичної карти амбулаторного хворого ТОВ «Подільський центр зору». 
В судове засідання призначене на 29.04.2021 о 15:00 ОСОБА_2 вчетверте не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся завчасно та належним чином. Знову подав до суду клопотання про відкладення розгляду справи, до якого додав завірену ним самим копію виписки з медичної картки амбулаторного хворого від 28.04.2021 року. 
Суд першої інстанції, з врахуванням наведеного і дотримуючись строку розгляду адміністративної справи, визначеного ст. 38 КУпАП і вимог ст. 268 КупАП, провів розгляд справи за відсутності правопорушника.
        Апеляційний суд вважає, що  суд  не допустив порушень і правомірно розглянув справу у  відсутність  ОСОБА_2 , враховуючи    подання ним в підтвердження поважності причин неявки документів не в оригіналах чи належним чином засвідчених копіях,  а в непосвідчених належним чином ксерокопіях, які не можна розцінювати в якості достовірних доказів таких причин. 
Інших доводів апеляційної скарги, що спростовували б встановлений у протоколі факт відмови ОСОБА_2 від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння , у апеляційній скарзі не наведено, як і не наведені вони представником ОСОБА_2 і в суді апеляційної інстанції . Наведені представником ОСОБА_2 причини відмови його від проходження огляду (спішив до матері через звістку про захворювання її на СОVID), правового значення не мають і є непереконливими, зважаючи, що проходження такого огляду на місці займає набагато менше часу, ніж час оформлення працівниками поліції протоколу і документів про адмінправопорушення.
Таким чином, підстави для скасування законної постанови суду першої інстанції відсутні, оскільки доводи скарги про допущене судом порушення прав, підтвердження в ході апеляційного перегляду справи не знайшли ,правильних висновків суду не спростовують, і свідчать про намагання затягнути розгляд справи судом першої інстанції для створення підстави для закриття провадження у справі в зв`язку із закінченням строків притягнення до адмінвідповідальності . 
Зібрані у справі докази, в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для прийняття рішення про наявність у діях ОСОБА_2 складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.
При розгляді справи місцевий суд правильно встановив фактичні обставини справи, надав правову оцінку наявним в матеріалах справи і дослідженим у судовому засіданні доказам у відповідності з вимогами ст. 252 КУпАП та дійшов обґрунтованого висновку про визнання винним ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладення у зв?язку з цим адміністративного стягнення.
Доводи апеляційної скарги про закриття провадження у справі в зв`язку з закінчення строків накладення адміністративного стягнення є безпідставними.
Відповідно до ч. 2 ст. 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій - шостій цієї статті.
Згідно із ст. 247 п. 7 КУпАП, розпочате провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у випадку закінчення на момент розгляду справи строків, передбачених ст. 38 КУпАП.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 , притягується до адміністративної відповідальності за правопорушення, яке мало місце 01.02.2021 року. Відтак на день розгляду справи 29.04.2021 року з моменту вчинення правопорушення не минув встановлений  ст. 38 КУпАП строк накладення адміністративного стягнення.
Інших доводів, які спростовували б факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, суду апеляційної інстанції не надано.
Таким чином, наявні у матеріалах справи докази, які проаналізовані в оскаржуваній постанові, повністю підтверджують правильність висновків суду першої інстанції про доведеність вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП.
Апеляційний суд, погоджується з висновками суду першої інстанції, оскільки ці висновки ґрунтуються на вимогах закону, а тому підстави для задоволення апеляційної скарги та закриття провадження у справі відсутні.
Керуючись ст. ст. 280, 283, 294, 295 КУпАП, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

       Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 29 квітня 2021 року – залишити без змін.
       Постанова апеляційного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя С. Г. Копаничук