ПОСТАНОВА 
іменем України

01 квітня 2021 року                                                                 м. Кропивницький

справа № 401/1842/20
провадження № 22-ц/4809/356/21 

       Кропивницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах Чельник О.І. (головуючий, суддя-доповідач), Єгорової С.М., Черненка В.В.
за участю секретаря судового засідання Антошиної А.В.,

учасники справи: 
позивач – ОСОБА_1 , 
відповідач – ОСОБА_2 ,
розглянувши в режимі відеоконференції у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження апеляційні скарги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на рішення Світловодського міськрайонного суду  Кіровоградської областівід 11 листопада 2020 року у складі судді Іващенка В.М.,

В С Т А Н О В И В :

У січні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з ОСОБА_2 витрати на придбання ліків та лікування ушкоджень здоров`я, спричинених кримінальним правопорушенням, у сумі 8058,77 грн; заробіток(дохід), втрачений потерпілим у зв`язку з ушкодженням здоров`я у сумі 38971 грн; матеріальну шкоду, завдану кримінальним правопорушенням, а саме пошкодженням окулярів, у розмірі 920 грн та 150000 грн у рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров`я потерпілого від злочину.
В обґрунтування заявленого позову посилався на те, що вироком Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 29 січня 2020 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні злочину, відповідальність за який передбачена ч.2 ст.125 КК України, та призначено покарання у виді громадських робіт тривалістю 200 годин. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 5726,12 грн копійок на відшкодування витрат на лікування, 920 грн на відшкодування матеріальної шкоди та 20000 грн в рахунок відшкодування моральної шкоди, а всього 26646,12 грн.
Ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 03 серпня 2020 року вирок Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 29 січня 2020 року в частині вирішення цивільного позову скасовано, призначено у цій частині новий розгляд у суді першої інстанції в порядку цивільного судочинства. В решті вирок суду залишено без змін.
Посилаючись на зазначені обставини, просив судстягнути з відповідача на його користь витрати на придбання ліків та лікування ушкоджень здоров`я, спричинених кримінальним правопорушенням, в сумі 8058,77 грн; заробіток (дохід), втрачений потерпілим у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у сумі 38971 грн; матеріальну шкоду, завдану кримінальним правопорушенням, а саме пошкодженням окулярів, у розмірі 920 грн та 150000 грн у рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров`я потерпілого від злочину.
Рішенням Світловодського міськрайонного суду  Кіровоградської областівід 11 листопада 2020 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 6276, 12 грн в рахунок відшкодування витрат на лікування; 920 грн в рахунок відшкодування витрат, пов`язаних з відшкодуванням матеріальної шкоди; 20000 грн в рахунок відшкодування моральної шкоди. Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 в частині відшкодування втраченого середнього заробітку потерпілим залишено без розгляду.
Не погоджуючись із зазначеним рішенням ОСОБА_1 та ОСОБА_2 подали апеляційні скарги, в яких, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального та процесуального права, просять скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову. Зокрема, доводами апеляційних скарг є те, що у суду не було підстав, передбачених цивільним процесуальним законодавством для залишення позову в частині стягнення втраченого середнього заробітку без розгляду.  ОСОБА_1 вважає, що позов у цій частині суд мав би розглянути та задовольнити у повному обсязі, оскільки підстави для залишення позову без розгляду визначені ЦПК України та є вичерпними. ОСОБА_2 також вважає, що суд повинен був розглянути повністю цивільний позов та відмовити у задоволенні стягнення втраченого заробітку.
Сторони у судове засідання апеляційного суду не з`явилися. Від адвоката Гармаша А.В, який діє в інтересах ОСОБА_1 , надійшло клопотання про розгляд справи без його участі та без участі позивача.
Від адвоката Долі Г.О., яка діє в інтересах ОСОБА_2 , надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з її зайнятістю в іншому судовому засіданні.
Колегія суддів постановила ухвалу про слухання справи у відсутності позивача, відповідача та їх представників на підставі ч.2 ст.372 ЦПК України, оскільки підстави для відкладення розгляду справи є недоведеними. 
Колегія суддів вважає, що апеляційні скарги  ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в частині оскарження рішення про залишення позовної вимоги про відшкодування втраченого середнього заробітку без розгляду підлягають частковому задоволенню з таких підстав.
Судом встановлено та підтверджено письмовими доказами по справі, що вироком Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 29 січня 2020 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні злочину, відповідальність за який передбачена ч.2 ст.125 КК України, який залишено без змін ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 03 серпня 2020 року, за виключенням вирішення цивільного позову потерпілого. В цій частині призначено новий розгляд у суді першої інстанції в порядку цивільного судочинства(т.2 а.с.109-117, 214-222).
Залишаючи позовні вимоги в частині стягнення втраченого заробітку ОСОБА_1 за період непрацездатності без розгляду суд виходив з того, що позивачем на вимогу суду не були надані належні докази для визначення його реальних прибутків за 2017 рік. Суд першої інстанції вказав, що на підтвердження доходів від зайняття підприємницькою діяльністю ОСОБА_1 до суду були надані лише відомості про валовий дохід за 2017 рік, який становить 609987,92 гривень, разом з тим чітко визначити, яка частина з цього доходу є чистим прибутком неможливо, що відповідно унеможливлює визначення розміру втраченого заробітку за період непрацездатності у 2018 році.        
Відповідно до ст.257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду у разі, якщо:
1) позов подано особою, яка не має цивільної процесуальної дієздатності;
2) позовну заяву від імені заінтересованої особи подано особою, яка не має повноважень на ведення справи;
3) належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи;
4) у провадженні цього чи іншого суду є справа із спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав;
5) позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду;
6) між сторонами укладено угоду про передачу спору на вирішення до третейського суду, і від відповідача не пізніше початку розгляду справи по суті, але до подання ним першої заяви щодо суті спору надійшли заперечення проти вирішення спору в суді, якщо тільки суд не визнає, що така угода є недійсною, втратила чинність або не може бути виконана;
7) дієздатна особа, в інтересах якої у встановлених законом випадках відкрито провадження у справі за заявою іншої особи, не підтримує заявлених вимог і від неї надійшла відповідна заява;
8) провадження у справі відкрито за заявою, поданою без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, та не було сплачено судовий збір і позивач не усунув цих недоліків у встановлений судом строк;
9) позивач без поважних причин не подав витребувані судом докази, необхідні для вирішення спору;
10) позивач у визначений судом строк не вніс кошти для забезпечення судових витрат відповідача і відповідач подав заяву про залишення позову без розгляду;
11) після відкриття провадження судом встановлено, що позивачем подано до цього самого суду інший позов (позови) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з однакових підстав і щодо такого позову (позовів) на час вирішення питання про відкриття провадження у справі, що розглядається, не постановлена ухвала про відкриття або відмову у відкритті провадження у справі, повернення позовної заяви або залишення позову без розгляду;
12) між сторонами укладено угоду про передачу спору на вирішення суду іншої держави, якщо право укласти таку угоду передбачене законом або міжнародним договором України, за винятком випадків, якщо суд визнає, що така угода суперечить закону або міжнародному договору України, є недійсною, втратила чинність або не може бути виконана.
Частина друга вказаної статті передбачає, що особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно. В ухвалі про залишення позову без розгляду можуть бути вирішені питання про розподіл між сторонами судових витрат, про повернення судового збору з державного бюджету (ч.3 ст.257 ЦПК).
Стаття 258 ЦПК України визначає види судових рішень, якими є: ухвали; рішення; постанови; судові накази. Процедурні питання, пов`язані з рухом справи в суді першої інстанції, клопотання та заяви осіб, які беруть участь у справі, питання про відкладення розгляду справи, оголошення перерви, зупинення або закриття провадження у справі, залишення заяви без розгляду, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом, вирішуються судом шляхом постановлення ухвал (ч.2 ст.258 ЦПК).
З аналізу змісту зазначених процесуальних норм убачається, що залишення позовної заяви без розгляду може мати місце виключно у випадках, передбачених ст.257 ЦПК України, з постановленням такого виду судового рішення, як ухвала. 
Проте, суд першої інстанції, залишаючи без розгляду позов ОСОБА_1 в частині відшкодування втраченого середнього заробітку рішенням суду не звернув увагу на вимоги ст.ст.257, 258 ЦПК України, чим грубо порушив норми процесуального права.
За викладених обставин колегія суддів дійшла висновку, що оскаржуване рішення постановлене без додержання норм процесуального права, та всупереч вимогам  ст.ст.257, 258 ЦПК України позов залишено без розгляду при розгляді судом справи по суті з ухваленням рішення.
Постановою Кропивницького апеляційного суду від 01 квітня 2021 року апеляційне провадження у даній справі зупинено до розгляду по суті судом першої інстанції позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 в частині відшкодування втраченого середнього заробітку потерпілим.
Відповідно до положень ч.1 ст.379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції, зокрема, є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.
Виходячи з викладеного вище колегія суддів вважає за необхідне скасувати рішення суду в частині залишення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування втраченого середнього заробітку без розгляду, а справу в цій частині направити для продовження розгляду позову по суті до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст.  374, 379, 381, 382, 389, 390 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційні скарги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в частині оскарження рішення про залишення позовної вимоги про відшкодування втраченого середнього заробітку без розгляду задовольнити частково.
Рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 11 листопада 2020 року скасувати в частині залишення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування втраченого середнього заробітку без розгляду, а справу в цій частині направити для продовження розгляду позову по суті до суду першої інстанції.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду у випадках, передбачених ст.389 ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 12 квітня 2021 року.

Головуючий суддя         О.І. Чельник

Судді C.М. Єгорова 

В.В. Черненко