Ухвала
Іменем України 
31 травня 2021 року
м. Київ
Справа № 115-2560
Провадження № 51 - 1625 зно 18
Суддя Верховного Суду другої судової палати Касаційного кримінального суду ОСОБА_1 , розглянувши заяву засудженого ОСОБА_2 про перегляд  ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 12 березня 2013 року за нововиявленими або виключними обставинами,  
встановив:
Вироком Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 15 червня 2011 року, залишеним без зміни ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 17 січня 2012 року, ОСОБА_2 засуджено за ст. 115 ч. 2 п. 4, ст. 263 ч. 2, ст. 70 КК України до покарання у виді довічного позбавлення волі.     
Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ (далі – ВССУ) від 12 березня 2013 року вказані вирок та ухвала щодо          ОСОБА_2 залишені без зміни, а касаційна скарга засудженого ОСОБА_2 – без задоволення.
Ухвалою Верховного Суду від 19 лютого 2018 року заяву засудженого ОСОБА_2 про перегляд ухвали ВССУ від 12 березня 2013 року за нововиявленими обставинами повернуто на підставі ст. 464 ч. 3, ст. 429 ч. 3 КПК України, п. 15 розділу ХІ «Перехідні положення» КПК України в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року                                    № 2147-VІІІ.
Засуджений  ОСОБА_2 повторно звернувся із заявою в порядку глави 34 КПК України, у якій порушував питання про перегляд ухвали ВССУ від 12 березня 2013 року за нововиявленими обставинами та яка ухвалою Верховного Суду від 13 квітня 2018 року була повернута на підставі ст.ст. 464 ч. 3, 429 ч. 3 КПК України. 
Засуджений ОСОБА_2 втретє звернувся до Верховного Суду із заявою про перегляд ухвали ВССУ від 12 березня 2013 року за нововиявленими обставинами в порядку глави 34 КПК України, яка ухвалою Верховного Суду від 20 листопада 2020 року залишена без руху, а ухвалою Верховного Суду від 28 грудня 2020 року повернута на підставі ст.ст. 464 ч. 3, 429 ч. 3 КПК України, оскільки засуджений не подав будь-яких матеріалів на усунення недоліків своєї заяви.
Засуджений  ОСОБА_2 вчетверте звернувся до Верховного Суду із заявою про перегляд ухвали ВССУ від 12 березня 2013 року за нововиявленими обставинами в порядку глави 34 КПК України, яка ухвалою Верховного Суду від 25 лютого 2021 року залишена без руху. Особі було вказано на недоліки поданої ним заяви та встановлено п`ятнадцятиденний строк для їх усунення з дня отримання копії ухвали. 
Копію зазначеної ухвали засуджений ОСОБА_2 отримав особисто 05 березня 2021 року, що підтверджується відповідною розпискою про вручення, проте будь – яких матеріалів на виконання ухвали суду від 25 лютого 2021 року до Верховного Суду на даний час не надходило, у зв`язку із чим касаційна скарга підлягає поверненню відповідно до ст. 464 ч. 3, ст. 429 ч. 3 п. 1 КПК України. 
Відповідно до ст. 429 ч. 4 КПК України повернення заяви не позбавляє права повторного звернення в порядку, передбаченому цим Кодексом, у межах строку, передбаченого ст. 461 КПК України. 
Керуючись ст.ст. 464 ч. 3, 429 ч. 3 КПК України,
постановив:
Заяву засудженого ОСОБА_2 про перегляд  ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 12 березня 2013 року за нововиявленими обставинами повернути особі, яка її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя:
 
ОСОБА_1