ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2021 р.	Справа № 480/2668/20	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Рєзнікової С.С.,
Суддів: Мельнікової Л.В. ,  Бегунца А.О. ,
за участю секретаря судового засідання Машури Г.І.

          розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 14.12.2020, головуючий суддя І інстанції: Шевченко І.Г., вул. Герасима Кондратьєва, 159, м. Суми, 40021, повний текст складено 21.12.20 року по справі № 480/2668/20
          за позовом           ОСОБА_1  
          до          Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області              
          про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,
ВСТАНОВИВ:
Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області, в якому просив суд: 
- визнати дії Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області щодо застосування обмежень граничного розміру при нарахуванні та виплати ОСОБА_1 пенсії за вислугу років з 01.03.2017 протиправними;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 щомісячної пенсії за вислугу років без обмежень граничного розміру пенсій з урахуванням проведених виплат з 01.03.2017.
В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачем зазначено про протиправність дій пенсійного органу стосовно застосування обмежень граничного розміру при нарахуванні та виплати пенсії позивачу.
Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 14.12.2020 у задоволенні позову відмовлено.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивачем подано апеляційну скаргу, згідно з якою апелянт просить суд скасувати оскаржуване рішення та прийняти постанову про задоволення позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права.
Відповідачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому він просить суд апеляційної інстанції залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.
Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Колегія суддів заслухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги рішення суду першої інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що з 1992 року ОСОБА_1 Управлінням Пенсійного фонду Російської федерації по м. Печори Республіки Комі призначено державну пенсію за вислугу років (а.с.26) та листом від 11.01.1999 пенсійна справа позивача за його заявою направлена на адресу Управління соціального захисту населення м. Ромни (а.с.66-68) та протоколом №121754 від 04.08.2000 ОСОБА_1 призначена пенсія з 01.12.1999 у розмірі 91.32 грн. (а.с.69).
З 2003 року позивач перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Сумській області як одержувач державної пенсії за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення». 
Відповідно до ст. 53 Закону України від 17.11.1999 №1222-ХІV «Про пенсійне забезпечення» (в редакції Закону України, чинній з 07.12.1999), розмір пенсії для осіб льотних екіпажів повітряних суден цивільної авіації (пілотів, штурманів, бортінженерів, бортмеханіків, бортрадистів, льотчиків-наглядачів) і бортоператорів, які виконують спеціальні роботи в польотах, не може перевищувати дві з половиною величини середньої заробітної плати працівників, зайнятих в галузях економіки України, за календарний рік, що передує місяцю, з якого призначається пенсія. 
Згідно з ч. 2 Прикінцевих положень Закону України від 17.11.1999 №1222-ХІV, дія статті 53 Закону України "Про пенсійне забезпечення" поширюється на працівників з числа осіб льотних екіпажів повітряних суден цивільної авіації (пілотів, штурманів, бортінженерів, бортмеханіків, бортрадистів, льотчиків-наглядачів) і бортоператорів, які виконували спеціальні роботи в польотах, які вийшли на пенсію до набрання чинності цим Законом.
Судовим розглядом встановлено, що при призначенні пенсії з 1999 року позивачу розмір пенсії визначено з урахуванням обмеження (а.с. 69,71), що враховувалось при подальших перерахунках. 
Відповідно до розпорядження від 25.06.2010 №121754 (а.с. 89) та розпорядження від 25.03.2011 (а.с. 50,91), основний розмір пенсії склав 7351,27 грн., та з обмеженням – 4714,68 грн. та призначено позивачу пенсію у розмірі 4764,68 грн.
Після перерахунку у березні 2011 року основний розмір пенсії склав 8636,93 грн., та з обмеженням – 5597,95 грн. та призначено пенсію у розмірі 5597,95 грн., що також вбачається з протоколу від 25.03.2011 (а.с.92).    
01.10.2011 набув чинності Закон України від 08.07.2011 №3668 “Про заходи щодо законодавчого реформування пенсійної системи”, у якому статтею 2 визначено, що максимальний розмір пенсії (з урахуванням підвищень та надбавок), призначених відповідно до Закону України від 05.11.1991 №1788 “Про пенсійне забезпечення” у розмірі, що не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.
Крім того, до вказаної норми внесені зміни Законами від 24.12.2015 № 911-VIII та від 06.12.2016 № 1774-VIII, відповідно до яких тимчасово, у період з 01.01.2016 по 31.12.2016, а потім тимчасово, по 31.12.2017, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень.
Як вбачається з розпорядження Роменського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області від 17.03.2016 (а.с.98) та від 16.03.2017 (а.с. 27, 100) до 01.03.2017 розмір пенсії позивача, з урахуванням обмеження застосованого при призначенні пенсії, складав 10486,43грн.
З 01.03.2017 розпорядженням Роменського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області від 16.03.2017 (а.с.100) позивачу здійснено перерахунок пенсії, з урахуванням обмеження, застосованого при призначенні пенсії та визначено її розмір у сумі 12956,53грн., однак, обмежено виплату до розміру пенсії в 10740,00 грн.
Згідно рішення ГУ ПФУ в Сумській області №959210121754 (а.с.28) позивачу з 01.03.2018 здійснено перерахунок розміру пенсії та встановлено її розмір у сумі 17759,48грн., при цьому, обмежено виплату до розміру пенсії в 13730,00 грн. (а.с.103).
Крім того, згідно рішення ГУ ПФУ в Сумській області від 18.04.2019 (а.с.29) позивачу з 01.03.2019 здійснено перерахунок розміру пенсії та встановлено її розмір у сумі 22161,52 грн., при цьому, обмежено виплату до розміру пенсії в 14970,00 грн. з 01.03.2019, 15640,00 грн. з 01.07.2019,  15640,00грн. з 10.09.2019, 16380,00 грн. - з 01.12.2019 (а.с.104).
Вказане також підтверджується копіями довідок ГУ ПФУ в Сумській області (а.с. 10-11, 25, 37).
Не погодившись з діями пенсійного органу щодо застосування обмежень граничного розміру пенсії з 01.03.2017, позивач звернувся до суду з вказаним позовом.
Приймаючи рішення про відмову в задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з їх необґрунтованості. 
Колегія суддів погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції та зазначає наступне. 
Відповідно до ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Згідно з п. 6 ч. 1 ст.92 Конституції України, основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.
Спірні правовідносини врегульовані, зокрема, положеннями Закону України від 09.07.2003 №1058-VI “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” (надалі - Закон №1058-VI), Закону України від 05.11.1991 №1788-ХІІ “Про пенсійне забезпечення” (надалі - Закон №1788-ХІІ).
Відповідно до cт. 51 Закону №1058-IV, пенсії за вислугу років встановлюються окремим категоріям громадян, зайнятих на роботах, виконання яких призводить до втрати професійної працездатності або придатності до настання віку, що дає право на пенсію за віком.
Згідно з ч. 3 ст. 53 Закону №1788-XII, працівникам льотно-випробного складу та особам льотних екіпажів повітряних суден цивільної авіації (пілотам, штурманам, бортінженерам, бортмеханікам, бортрадистам, льотчикам-наглядачам) і бортоператорам, які виконують спеціальні роботи в польотах, пенсії обчислюються з середньомісячного заробітку за роботу, що дає право на пенсію за вислугу років (частина перша статті 64 та статті 65, 66, 69), одержуваного перед її припиненням, і призначаються в розмірах, передбачених частинами першою - третьою, шостою статті 19 та статтею 21 цього Закону для пенсій за віком, і не можуть перевищувати 85 процентів заробітку для працівників льотно-випробного складу та 75 процентів заробітку для осіб льотних екіпажів повітряних суден цивільної авіації (пілотів, штурманів, бортінженерів, бортмеханіків, бортрадистів, льотчиків-наглядачів) і бортоператорів, які виконують спеціальні роботи в польотах.
Відповідно до ст. 54 Закону №1788-XII, працівники льотного і льотно-випробного складу після досягнення 50 років і за наявності вислуги років на цих посадах станом на 1 квітня 2015 не менше 25 років у чоловіків і не менше 20 років у жінок мають право на пенсію за вислугу років незалежно від відомчої підпорядкованості підприємств, установ і організацій, в яких вони зайняті.
Перелік посад працівників льотного складу, порядок обчислення строків вислуги років для призначення їм пенсій, а також порядок призначення і виплати пенсій льотно-випробному складу затверджуються у порядку, що визначається Кабінетом Міністрів України.
Порядок обчислення строків вислуги років для призначення пенсій працівникам льотного складу, перелік посад працівників льотного складу, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років та Порядок призначення і виплати пенсій за вислугу років працівникам льотно-випробного складу цивільної авіації затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.1992 №418 (надалі - Порядок № 418).
Згідно з п. 7 Порядку № 418 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 29.11.2015 №529), пенсії за вислугу років працівникам льотно-випробного складу призначаються у розмірі 55 процентів заробітку (п. 6 Порядку № 418) і за кожний рік вислуги (у чоловіків - понад 30 років і у жінок - понад 25 років) пенсія збільшується на 1 процент заробітку, але не менш як на 1 процент мінімального розміру пенсії за віком. За кожний рік роботи, яка дає право на пенсію на пільгових умовах згідно з пунктом “а” статті 13 та статтею 14 Закону №1788-XII, пенсія збільшується на 1 процент заробітку.
Відповідно до пп. “в” п. 7 Порядку № 418, у разі зростання середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки, щороку з 1 березня (починаючи з 2005 року) заробіток, з якого призначається (перераховується) пенсія відповідно до цього пункту, збільшується на коефіцієнт, який визначається шляхом ділення середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки за рік, що передує року, в якому проводиться перерахунок, на середню заробітну плату працівників, зайнятих у галузях економіки, яка враховувалася під час призначення (перерахунку) пенсії. Коли розмір пенсії, обчислений із заробітку, визначеного відповідно до цього пункту, менший ніж розмір пенсії до перерахунку, пенсія виплачується у раніше встановленому розмірі.
Тобто, законодавством передбачено право позивача на перерахунок його пенсії у разі збільшення середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки, щороку з 1 березня.
Водночас, відповідачем у 2017 році здійснено перерахунок пенсії позивача та виплачено пенсію із обмеженням обмеження розміру призначеної йому пенсії, оскільки проведений перерахунок перевищив 10740,00 грн.
Обмеження максимального розміру пенсії вперше введено у дію Законом України від 08.07.2011 №3668-VI “Про заходи щодо законодавчого реформування пенсійної системи” (надалі -  Закон №3668-VI), який набрав чинності 01.10.2011.
Відповідно до ст. 2 Закону №3668-VI, який набрав чинності 01.10.2011, як вже зазначалось вище, максимальний розмір пенсії (крім пенсійних виплат, що здійснюються з Накопичувального пенсійного фонду) або щомісячного довічного грошового утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих) відповідно до Митного кодексу України, законів України “Про державну службу”, “Про прокуратуру”, “Про статус народного депутата України”, “Про Національний банк України”, “Про Кабінет Міністрів України”, “Про дипломатичну службу”, “Про службу в органах місцевого самоврядування”, “Про судову експертизу”, “Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи”, “Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів”, “Про наукову і науково-технічну діяльність”, “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб”, “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”, “Про пенсійне забезпечення”, “Про судоустрій і статус суддів”, Постанови Верховної Ради України від 13.10.1995 “Про затвердження Положення про помічника-консультанта народного депутата України”, не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.
Згідно з ч. 3 ст. 85 Закону №1788-XII (в редакції до 01.01.2016), максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.
До вказаних норм внесені зміни Законами від 24.12.2015 № 911-VIII та від 06.12.2016 №1774-VIII, відповідно до яких тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, а потім тимчасово, по 31 грудня 2017 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень.
Згідно з абз. 1 п. 2 розділу ІІ “Прикінцевих та перехідних положень” Закону №3668-VI обмеження пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом.
Пенсіонерам, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом і в яких розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) перевищує максимальний розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання), встановлений цим Законом, виплата пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) здійснюється без індексації, без застосування положень частин другої та третьої статті 42 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” та проведення інших перерахунків, передбачених законодавством, до того часу, коли розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) відповідатиме максимальному розміру пенсії (щомісячного довічного грошового утримання), встановленому цим Законом (абзац 2 пункту 2 розділу ІІ “Прикінцевих та перехідних положень” Закону №3668-VI).
Водночас, аналізуючи норми абзаців 1, 2 пункту 2 розділу ІІ "Прикінцевих та перехідних положення" Закону №3668-VI, колегія суддів зазначає, що вказані норми Закону №3668-VI стосуються виплат пенсії, призначеної до 01.10.2011, та розмір якої на час призначення перевищував встановлений цим Законом її максимальний розмір. Виплата таких пенсій здійснюється без підвищень, доплат та інших перерахунків до того моменту, коли встановлений максимальний розмір пенсії відповідатиме розміру відповідної пенсії.
Тобто, вказану норму не можна тлумачити як підставу для скасування обмеження максимального розміру пенсій, призначених до набрання чинності Законом №3668-VI. В даному випадку ця норма не скасовує обмеження розміру пенсії позивача, а лише визначає, що до моменту, коли розмір пенсії не відповідатиме встановленому максимальному розміру, виплата такої пенсії здійснюється без підвищень, доплат та інших перерахунків.
Вказані висновки узгоджуються з позицією Судової палати для розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду Верховного Суду, викладеної у постанові №580/234/19 від 24.06.2020.
Як свідчать матеріали справи, відповідачем, з урахуванням зміни розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, здійснювався відповідний перерахунок пенсії позивача з 01.03.2017, 01.03.2018 та з 01.03.2019, у зв`язку з чим пенсія позивача перерахована та правомірно виплачується з урахуванням максимального обмеження її виплати, передбаченої ст. 2 Закону №3668-VI, а також ч. 3 ст. 85 Закону України “Про пенсійне забезпечення”, що становить 10740,00 грн. (в 2017р.) та десять прожиткових мінімумів для осіб, які втратили працездатність (з 2018 року).
Так, зокрема, здійснений перерахунок пенсії позивача та з 01.03.2017 її розмір склав    12956,53 грн., з 01.03.2018 – 17759,48 грн., з 01.03.2019 – 22161,52 грн. Проте сума на день перерахунку виплачена в максимальному розмірі – на рівні десяти прожиткових мінімумів для осіб, які втратили працездатність, а саме з 01.03.2017 – 10740,00 грн. (а.с.100), з 01.03.2018 – 13730,00 грн. (а.с.103), з 01.03.2019 – 14970,00 грн.(а.с.104).
Враховуючи встановлені судом обставини у справі та досліджені докази, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що дії відповідача під час здійснення перерахунку пенсії позивачу з 01.03.2017 відповідають критеріям правомірності, визначених ч. 2 ст. 2 КАС України, у зв`язку з чим відсутні підстави для задоволення позовних вимог.
Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
За приписами ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
На підставі викладеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги спростовані наведеними вище обставинами та нормативно - правовим обґрунтуванням, у зв`язку з чим підстав для скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.
Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 14.12.2020 року по справі №480/2668/20 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя 		С.С. Рєзнікова	
Судді	   	Л.В. Мельнікова    А.О. Бегунц   	
Повний текст постанови складено  09.04.2021 року