Головуючий у І інстанції Борець Є.О.
Провадження №22-ц/824/5322/2021                                                        Доповідач у ІІ інстанції Матвієнко Ю.О.

                                                              
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ
 
 27 травня 2021 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
 
              головуючого судді:       Матвієнко Ю.О.,
              суддів:                            Мельника Я.С., Гуля В.В.,
              при секретарі:                   Ковтун М.В.,    
 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на додаткове рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 02 лютого 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до громадської організації садового товариства «Масив Кийлівський» про визнання недійсними та скасування акта про порушення та протоколу засідання правління садового товариства,
 
В С Т А Н О В И В:
 
У вересні 2019 року ОСОБА_1  звернулася до суду з позовом до ГО СТ «Масив Кийлівський» про визнання недійсними та скасування акта про порушення №1 від 16 лютого 2019 року та протоколу засідання правління садового товариства від 20 липня 2019 року в частині притягнення її до відповідальності за самовільне користування електроенергією поза приладом її обліку.
Рішенням Бориспільськогоміськрайонного суду Київської області від 16 листопада 2020 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено. 
20 листопада 2020 року ГО СТ «Масив Кийлівський» надіслав на адресу суду заяву про ухвалення додаткового рішення про стягнення з ОСОБА_1 на їхню користь витрат за надання професійної правничої допомоги у розмірі 12 000 грн., до якої долучено договір №14 про надання правової (правничої) допомоги від 09 грудня 2019 року (а.с.148-151), звіт про виконання робіт (а.с.153), прибутковий касовий ордер №11/1 від 20 листопада 2020 року (а.с.154), видатковий касовий ордер від 20 листопада 2020 року (а.с.155) та квитанцію до прибуткового касового ордера №11/1 від 20 листопада 2020 року (а.с.152). 
Додатковим рішенням Бориспільськогоміськрайонного суду Київської області від 02 лютого 2021 року заяву ГО СТ «Масив Кийлівський» про ухвалення додаткового рішення задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь громадської організації садового товариства «Масив Кийлівський» витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 750 грн.
У задоволенні решти заяви відмовлено.
Не погоджуючись з додатковим рішенням, позивач ОСОБА_1 подала на нього апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права та невідповідність висновків суду обставинам справи, просиладодаткове рішення суду скасувати та ухвалити по справі нове рішення, яким відмовити у стягненні з неї на користь ГО СТ «Масив Кийлівський» витрат за надання професійної правничої допомоги.
Обгрунтовуючи скаргу, позивачка посилалась на те, що адвокат Грушка В.І., який надавав професійну допомогу відповідачу, не значиться в Єдиному реєстрі Адвокатів України - як адвокат, який має право на заняття адвокатською діяльністю. Крім того, відповідачем не надано належних доказів, крім видаткового ордеру, на виділення коштів ГО СТ «Масив Кийлівський» на оплату послуг адвокату. Також апелянт посилалась на те, що вона та її чоловік є пенсіонерами, які мають невелику пенсію, однак судом при визначенні розміру витрат, стягнутих з неї на користь відповідача, ці обставини не враховано. 
В судовому засіданні позивач ОСОБА_1  та її представник - адвокат Михайлюк О.В.апеляційну скаргу підтримали та просили про її задоволення з викладених у ній підстав.
Представник відповідача ГО СТ «Масив Кийлівський» - адвокат Грушка В.І., в апеляційному суді заперечив проти задоволення скарги ОСОБА_1  та просив додаткове рішення суду залишити без змін, як законне та обґрунтоване.  
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши законність та обґрунтованість додаткового рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги позивача, колегія суддів приходить до висновку про залишення скарги без задоволення, а додаткового рішення - без змін, виходячи з наступного.
Відповідно до ч.ч.1, 2, 5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.  Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.   
З матеріалів справи вбачається, що рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 16 листопада 2020 року (а.с.140-144) було відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 до ГО СТ «Масив Кийлівський» про визнання недійсними та скасування акта про порушення №1 від 16 лютого 2019 року та протоколу засідання правління ГО СТ «Масив Кийлівський» від 20 липня 2019 року в частині притягнення позивача до відповідальності та стягнення з неї грошових коштів в розмірі 19 210 грн.
20 листопада 2020 року представником відповідача - адвокатом Грушкою В.І. направлено до суду заяву про ухвалення додаткового рішення, в якій він просив стягнути з ОСОБА_1 на користь ГО СТ «Масив Кийлівський» 12 000 грн. 00 коп. витрат за надання правничої допомоги (а.с.145-157).
Ухвалюючи додаткове рішення про часткове задоволення заяви представника відповідача та стягнення з позивачки 750,00 грн. витрат за надану правову допомогу, суд першої інстанції виходив з її обґрунтованості в цій частині, і колегія суддів погоджується з такими висновками суду, виходячи з наступного. 
За змістом п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Відповідно до ч.1, п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До таких витрат належать витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно з ч.2 ст.141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до ч.4 ст.137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Згідно з ч.5 ст.137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Згідно ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат, є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
Таким чином, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.
Такої ж думки дотримується Верховний суд у постановах від 13 червня 2018 року по справі № 757/47925/15-ц та від 19 вересня 2018 року по справі № 361/6253/16-ц.
З матеріалів справи вбачається, що представник відповідача, подаючи до суду заяву про ухвалення додаткового рішення в частині стягнення витрат за професійну правничу допомогу, дотримався вимог ч. 8 ст. 141 ЦПК України, оскільки про понесення витрат представником відповідача було зазначено у грудні 2019 року у відзиві на позовну заяву (а.с.47), а докази понесення цих витрат були направлені на адресу суду протягом п`яти днів після ухвалення рішення (а.с.157) .
До заяви про ухвалення додаткового рішення заявником долучено договір №14 про надання правової (правничої) допомоги від 09 грудня 2019 року (а.с.148-151), звіт про виконання робіт (а.с.153), прибутковий касовий ордер №11/1 від 20 листопада 2020 року (а.с.154), видатковий касовий ордер від 20 листопада 2020 року (а.с.155) та квитанцію до прибуткового касового ордера №11/1 від 20 листопада 2020 року (а.с.152).  
З копій видаткового касового ордера від 20 листопада 2020 року та прибуткового касового ордера №11/1 від 20 листопада 2020 року (а.с.154, 155), а також квитанції до прибуткового касового ордера №11/1 від 20 листопада 2020 року (а.с.152) вбачається, що на оплату професійної правничої допомоги ГО СТ «Масив Кийлівський» витратив грошові кошти в розмірі 12 000 грн. Зі звіту про виконання робіт адвокатом Грушкою В.І. (а.с.153) вбачається, що професійна правнича допомога складалась з вивчення матеріалів справи та надання попередньої консультації у справі вартістю 3 000 грн., складання та направлення відзиву на позовну заяву вартістю 6 000 грн., участі адвоката Грушки В.І. у судовому засіданні, що проводилось 13 грудня 2019 року протягом 1 години, вартістю 1 500 гривень та участі адвоката Грушки В.І. у судовому засіданні, призначеному на 3 липня 2020 року, вартістю 1 500 гривень.
Суд першої інстанції, ухвалюючи додаткове рішення про часткове задоволення заяви відповідача, повно та всебічно дослідив матеріали справи, врахував складність справи та виконані адвокатом роботи (надані послуги), час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, та з урахуванням матеріального стану позивачки ОСОБА_1 , яка є пенсіонеркою, дійшов обґрунтованого висновку про стягнення з позивача на користь відповідача витрат за професійну правничу допомогу у розмірі 750 грн. 00 коп.
Доводи апеляційної скарги позивача про те, що адвокат Грушка В.І. не значиться в Єдиному Реєстрі адвокатів, отже не має право здійснювати представництво у даній справі, колегією суддів відхиляються, оскільки в судовому засіданні адвокатом Грушкою В.І. було надано копію профайлу з Єдиного Реєстру адвокатів, що спростовує доводи апеляційної скарги позивача у цій частині.
Необгрунтованими є і доводи скарги про необхідність надання для підтвердження факту понесення відповідачем витрат за професійну правничу допомогу доказів виділення коштів ГО СТ «Масив Кийлівський» на оплату послуг адвоката, оскільки в матеріалах справи наявні належні та допустимі докази, які підтверджують факт перерахування коштів ГО СТ «Масив Кийлівський» адвокату Грушці В.І. на підставі договору №14 про надання правової (правничої) допомоги від 09 грудня 2019 року (а.с.148-155), які є достатніми для висновку про фактичне понесення цих витрат.
Відхиляються колегією суддів і доводи скарги про неврахування судом принципу співмірності, оскільки зі змісту додаткового рішення вбачається, що судом всі обставини, зокрема і матеріальний стан позивача, були враховані та в зв`язку із цим розмір витрат, які підлягають стягненню, було зменшено із 12 000,00 грн. до 750,00 грн.  
Інші доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 не спростовують встановлені у справі фактичні обставини та висновки суду першої інстанції, обґрунтовано викладені у мотивувальній частині рішення, та зводяться до незгоди позивача з висновками суду та переоцінки доказів.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
Згідно ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Оскільки додаткове рішення судом ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, і доводи апеляційної скарги позивача цього не спростовують, колегія суддів дійшла висновку про залишення додаткового рішення суду першої інстанції без змін, а скарги ОСОБА_1 - без задоволення.       
Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382, 383 ЦПК України, Київський апеляційний суд в складі колегії суддів
П О С Т А Н О В И В :
 
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення. 
 
Додаткове рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 02 лютого 2021 року - залишити без змін.
 
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.
 
Головуючий:
 
Судді: