УХВАЛА

09 червня 2021 року 
м. Київ

Справа №  910/6550/20 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Кібенко   О.   Р. - головуючого, Бакуліної   С.   В., Стратієнко   Л.   В.,  

за участю секретаря судового засідання - Шпорта   О.   В.,
представників учасників справи: 
Товариства з обмеженою відповідальністю "Єдиний Енергостандарт" - Сахнова   Д.   А. (адвокат),
Державного підприємства "Гарантований покупець" - Андишули   А.   М. (адвокат),
Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг - не з`явилися,
Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" - не з`явилися,
розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Державного підприємства "Гарантований покупець" 
на рішення Господарського суду міста Києва від 22.09.2020 (суддя Ломака   В.   С.)
та   постанову Північного апеляційного господарського суду від 15.03.2021  (колегія суддів у складі: Євсікова   О.   О., Владимиренко   С.   В., Попікової   О.   В.)
у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Єдиний Енергостандарт" 
до Державного підприємства "Гарантований покупець" 
за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача:
1)          Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, 
2)          Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго"
про стягнення 2 270 622,39 грн.
ІСТОРІЯ СПРАВИ
Обставини справи, встановлені судами
1.          27.09.2018 Державне підприємство "Енергоринок" та Товариство з обмеженою відповідальністю "Єдиний Енергостандарт" (далі - Виробник за "зеленим" тарифом, Товариство)  уклали Договір № 15625/01 (далі - Договір), відповідно до умов якого Товариство зобов`язується продавати, а Державне підприємство "Енергоринок" зобов`язується купувати електроенергію, вироблену Товариством, та здійснювати її оплату відповідно до умов Договору (п.   1.1 Договору).
2.          30.06.2019 Державне підприємство "Енергоринок", Державне підприємство "Гарантований покупець" (далі - Гарантований покупець) та Виробник за "зеленим" тарифом уклали Додаткову угоду №321/01 (далі - Додаткова угода) до Договору, якою в преамбулі Договору слова "Державне підприємство "Енергоринок" замінили на слова "Державне підприємство "Гарантований покупець" та замінили ст.   ст.   1-10 Договору ст.   ст.   1-8 у новій редакції.
3.          У Договорі, в редакції Додаткової угоди, сторони передбачили, що:
-          Виробник за "зеленим" тарифом зобов`язується продавати, а Гарантований покупець зобов`язується купувати всю відпущену електричну енергію, вироблену виробником за "зеленим" тарифом, та здійснювати її оплату відповідно до умов цього Договору та законодавства України, у тому числі Порядку купівлі електричної енергії за "зеленим" тарифом, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП) від 26.04.2019 №641 (далі - Порядок) (п.   1.1);
-          сторони визнають свої зобов`язання згідно із Законом "Про ринок електричної енергії", Порядком, Правилами ринку, затвердженими постановою НКРЕКП, від 14.03.2018 № 307, та керуються їх положеннями та положеннями законодавства України при виконанні цього Договору (п.   2.1);
-          купівля-продаж електричної енергії за цим Договором здійснюється за умови членства Виробника за "зеленим" тарифом в балансуючій групі виробників за "зеленим" тарифом (п.   2.2);
-          Виробник за "зеленим" тарифом зобов`язується продавати, а Гарантований покупець зобов`язується купувати всю відпущену електричну енергію виробника в точках комерційного обліку електричної енергії генеруючих одиниць виробника за встановленим йому "зеленим" тарифом з урахуванням надбавки до тарифу (п.   2.3);
-          Виробник за "зеленим" тарифом продає Гарантованому покупцю електричну енергію відповідно до Порядку за тарифами, величини яких для кожної генеруючої одиниці за "зеленим" тарифом встановлені НКРЕКП, у національній валюті України (п.   п.   2.4, 2.5);
-          обсяг фактично проданої та купленої електричної енергії визначається відповідно до положень Глави 8 Порядку на підставі даних обліку, наданих Гарантованому покупцю адміністратором комерційного обліку, відповідно до глави 7 Порядку (п.   3.1);
-          розрахунок за куплену Гарантованим покупцем електроенергію здійснюється грошовими коштами, що перераховуються на поточний рахунок Виробника за "зеленим" тарифом, з урахуванням ПДВ (п.   3.2);
-          оплата товарної продукції (електричної енергії), купленої Гарантованим покупцем у виробників за "зеленим" тарифом у розрахунковому місяці, та формування актів купівлі-продажу електричної енергії та актів купівлі-продажу відшкодування частки вартості врегулювання небалансу електричної енергії здійснюються відповідно до положень Глави 10 Порядку (п.   3.3);
-          Гарантований покупець зобов`язаний купувати у Виробника за "зеленим" тарифом вироблену електричну енергію за винятком обсягів електричної енергії, необхідних для власних потреб, а також у повному обсязі здійснювати своєчасні розрахунки за куплену в позивача електричну енергію (п.   4.5);
4.          Відповідно до п.   п.   10.1, 10.4 Порядку відповідач зобов`язаний здійснювати оплату у кожному розрахунковому місяці за куплену електричну енергію у три етапи: перший - до 15 числа (включно) розрахункового місяця, другий - до 25 числа (включно) розрахункового місяця, третій (остаточний) - протягом двох робочих днів з дати затвердження НКРЕКП розміру вартості послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел.
5.          03.04.2020 позивач отримав від відповідача електронною поштою акт купівлі-продажу електроенергії за березень 2020 року від 31.03.2020 (далі - Акт) із накладеним електронним підписом.
6.          04.04.2020 позивач наклав свій електронний підпис на Акт і разом зі своїми зауваженнями направив відповідачу електронним листом. Додатково позивач підписав акт у паперовій формі зі своїми зауваженнями, які виклав у листі від 06.04.2020 № 51, і направив відповідачу засобами поштового зв`язку.
7.          Відповідно до Акта відповідач здійснив купівлю електроенергії у позивача у загальному обсязі 695586 кВт/год на загальну суму 2 554 776,07 грн з ПДВ.
8.          29.04.2020 НКРЕКП постановою № 902 затвердила розмір вартості послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії, наданої відповідачем в березні 2020 року; розмір вартості послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії, наданої Гарантованим покупцем у березні 2020 року, складає 2 568 247 721, 39 грн (без ПДВ).
9.          На виконання умов Договору відповідач здійснив попередню оплату зазначеного обсягу електроенергії, зокрема: 16.03.2020 - на суму 144 384,03 грн з ПДВ; 25.03.2020 - на суму 139 769,65 грн з ПДВ.
10.          На час звернення позивача до суду з позовом (08.05.2020) заборгованість відповідача в частині оплати поставленої позивачем у березні 2020 року електричної енергії становила 2 270 622,39 грн.
11.          Після відкриття провадження у справі відповідач додатково здійснив часткове погашення заборгованості. Сума основного боргу відповідача перед позивачем на час вирішення спору судом першої інстанції становила 1   362   296,57 грн.  
Короткий зміст позовних вимог 
12.          08.05.2020 Товариство звернулося в Господарський суд міста Києва з позовом до Гарантованого покупця та просило суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за придбану електроенергію в березні 2020 року у розмірі 2 270 622,39 грн.
13.          Позовні вимоги вмотивовані тим, що відповідач не виконав належним чином взяті на себе зобов`язання за Договором, не здійснив оплату електричної енергії вчасно та у повному обсязі, внаслідок чого за ним утворилась заборгованість.
Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій
14.          Господарський суд міста Києва рішенням від 22.09.2020, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від   15.03.2021, позов задовольнив частково: стягнув з відповідача на користь позивача заборгованість за куплену у березні 2020 року електроенергію у розмірі 1   362   296,57 грн; закрив провадження у справі в частині стягнення заборгованості в сумі 908   325,82 грн у зв`язку з відсутністю предмета спору на підставі п.   2 ч.   1 ст.   231 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК).
15.          Ухвалюючи рішення та постанову з посиланням на положення ст. ст. 193, 265 Господарського кодексу України (далі - ГК), ст.   ст.   11, 525, 526, 530, 599, 626, 627, 628, 629, 655, 692, 712, Цивільного кодексу України (далі - ЦК), ст.   ст. 73, 74, 76, 77, 231, 238 ГПК, суди попередніх інстанцій виходили з того, що: 
-          відповідач взяв на себе обов`язок купувати усю відпущену електричну енергію, вироблену Виробником за "зеленим" тарифом, та здійснювати її оплату відповідно до умов Договору та законодавства України;
-          посилання відповідача на те, що порушення грошового зобов`язання сталося не з його вини, не може бути прийнято судом, оскільки недодержання своїх обов`язків контрагентом боржника без підтвердження цього належними доказами, яких відповідач не надав, не є підставою для звільнення відповідача від виконання своїх договірних зобов`язань, у тому числі в частині здійснення повної та своєчасної оплати вартості виробництва електричної енергії за "зеленим" тарифом; 
-          факт відсутності бюджетного фінансування, в тому числі через ненадходження коштів від Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" (далі - НЕК "Укренерго"), не може звільняти відповідача від виконання зобов`язань щодо оплати придбаної електроенергії, оскільки вказані обставини не визначені законодавством як такі, що звільняють від виконання зобов`язання;
-          ані умовами договору, ані положеннями Порядку обов`язок Гарантованого покупця з оплати вартості купленої у виробника електричної енергії не ставиться в залежність від виконання НЕК "Укренерго" своїх зобов`язань перед ним; позивач не є стороною договору, укладеного між відповідачем та НЕК "Укренерго";
-          відсутній будь-який нормативний акт, який на законодавчому рівні встановлює інший порядок та спосіб виконання зобов`язань відповідача перед позивачем, ніж передбачені Договором та Порядком;
-          відповідач після звернення позивача до суду з позовом сплатив частину боргу у розмірі 908   325,82 грн, що підтверджується долученими до матеріалів справи доказами, а тому, у зв`язку із відсутністю предмета спору, провадження в цій частині підлягає закриттю;
-          загальна сума основного боргу відповідача за Договором, що підтверджена належними доказами, наявними у матеріалах справи складає 1   362   296,57 грн; останній не надав документів, які свідчать про погашення вказаної заборгованості перед позивачем, у зв`язку з чим позов у цій частині підлягає задоволенню.
Короткий зміст наведених у касаційній скарзі вимог
16.          18.03.2021 Гарантований покупець звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Господарського суду міста Києва від 22.09.2020 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 15.03.2021, в якій просить їх скасувати в частині задоволення позовних вимог про стягнення 1 362 296,57 грн та ухвалити в цій частині нове рішення про відмову в їх задоволенні. 
Доводи учасників справи
17.          В обґрунтування вимог касаційної скарги Гарантований покупець посилається на таке:
-          суди попередніх інстанцій неправильно застосували норми ст. ст. 33, 62, 65 Закону "Про ринок електричної енергії", ст. ст. 525, 526 ЦК, ст. ст. 174, 193, 196 ГК  п. п. 10.1, 10.4 Глави 10, п. п. 12.3, 12.6 Порядку, п. 4 Розділу ІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення умов підтримки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії", а висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах відсутній; 
-          ринок електричної енергії функціонує на підставі спеціального законодавства, дія загальних норм національного, в тому числі цивільного законодавства має лише субсидіарне застосування до спірних відносин;
-          з 01.07.2019 запроваджено нову модель ринку електричної енергії у відповідності до Закону "Про ринок електричної енергії", виключно яким у розумінні п.   5 ч.   1 ст.   92 Конституції України визначаються засади організації та експлуатації енергосистем;
-          НЕК "Укренерго" не являючись стороною за Договором приймає участь в спірному зобов`язанні шляхом його безпосереднього виконання у зв`язку з покладенням на нього спеціальних обов`язків, що передбачені Законом "Про ринок електричної енергії";
-          на виконання ст. ст. 33, 62, 65 Закону "Про ринок електричної енергії", відповідно до Порядку, 26.06.2019 Гарантований покупець та НЕК "Укренерго" уклали договір №0414-09051/52/01 про надання послуг із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел (далі - Послуга), що відповідає типовій формі, затвердженій Постановою НКРЕКП від 26.04.2019 №641;
-          здійсненню авансових платежів виробникам за "зеленим" тарифом на підставі п.   10.1 Порядку за 10 перших днів розрахункового місяця (до 15 числа (включно)), за 20 перших днів розрахункового місяця (до 25 числа (включно)), остаточної оплати згідно з п.   10.4 Порядку (протягом двох робочих днів після затвердження Регулятором розміру вартості Послуги) передує здійснення НЕК "Укренерго" платежів Гарантованому покупцю відповідно до п   .п.   12.3, 12.6 Порядку;
-          джерелом надходження грошових коштів для розрахунків з продавцями електричної енергії за "зеленим" тарифом є платежі, пов`язані з оплатою НЕК "Укренерго" Послуг Гарантованого покупця із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел;
-          Договір укладений Гарантованим покупцем не на підставі його вільного волевиявлення, а саме на виконання покладених спеціальних обов`язків згідно з Законом "Про ринок електричної енергії" та Порядком; така діяльність Гарантованого покупця не може розглядатися як підприємництво;
-          на НЕК "Укренерго" покладено обов`язок забезпечити надходження грошових коштів Гарантованому покупцю для оплати електричної енергії виробникам за "зеленим" тарифом в повному обсязі (Глава 12 Порядку), тоді як відповідач повинен провести розрахунки з такими продавцями, з урахуванням сплачених НЕК "Укренерго" грошових коштів для забезпечення Гарантованому покупцю здійснення вказаної оплати; НЕК "Укренерго" є таким же учасником спірних відносин, як і Гарантований покупець;
-          в силу положень ст.   193 ГК, позовна вимога позивача, змістом якої є виконання грошового зобов`язання в натурі, повинна кореспондувати порядку та способу його виконання; забезпечити виконання зобов`язань з оплати електричної енергії за "зеленим" тарифом у інший спосіб ніж шляхом додержання механізму встановленого Законом "Про ринок електричної енергії" та Порядком неможливо з огляду на вартість зазначеної електроенергії;
-          зазначене законодавче регулювання не зводиться до виконання зобов`язань перед Гарантованим покупцем третіми особами, а визначає порядок (спосіб) виконання спірного грошового зобов`язання;
-          матеріали справи не містять доказів недотримання Гарантованим покупцем наведеного порядку (способу) виконання грошового зобов`язання за Договором щодо спірного періоду;
-          грошові кошти, що акумулюються на рахунках Гарантованого покупця, призначені для здійснення розрахунків з усіма виробниками за "зеленим" тарифом, а не лише із позивачем; вони повинні розподілятися між виробниками за "зеленим" тарифом пропорційно, тобто в рівних частинах відповідно до обсягів відпущеної електричної енергії; в іншому випадку йдеться про надання переваг певним виробникам електричної енергії за "зеленим" тарифом, що ставлять їх у привілейоване становище стосовно інших виробників за "зеленим" тарифом, які з позовами не зверталися;
-          окрім того, суди попередніх інстанцій не застосували норми Закону "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення умов підтримки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії", якими визначено спосіб (порядок) виконання зобов`язань з оплати електричної енергії, що виникли станом на 01.08.2020 у Гарантованого покупця перед виробниками за "зеленим" тарифом, а саме - відшкодування такої заборгованості протягом 2021-2022 років шляхом оформлення облігацій внутрішньої державної позики з терміном обігу п`ять років.  
18.          Товариство подало до Верховного Суду заперечення проти відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою Гарантованого покупця. Мотивує тим, що Верховний Суд ухвалою від 13.01.2020 відмовив у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Гарантованого покупця у справі №   910/9882/19, яка є подібною із справою, що розглядається, а тому, на його думку, Верховний Суд уже виклав висновок щодо застосування норм права у подібних правовідносинах.
19.          17.05.2021 Товариство подало клопотання про закриття касаційного провадження по справі та відзив на касаційну скаргу, відповідно у яких просить закрити касаційне провадження у справі у зв`язку із наявністю висновку Верховного Суду щодо питання застосування норм права у подібних правовідносинах, викладено у постанові Верховного Суду від 12.05.2021 у справі № 910/11830/20, або у разі розгляду судом касаційної інстанції вимог скарги по суті  - залишити скаргу без задоволення, а оскаржувані рішення без змін. 
Надходження касаційної скарги на розгляд Верховного Суду
20.          Верховний Суд ухвалою від 26.04.2021 відкрив касаційне провадження, розгляд касаційної скарги призначив на 26.05.2021. Ухвалою від 26.05.2021 Верховний Суд оголосив перерву до 09.06.2021
ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
21.          Касаційне провадження у справі відкрито відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 287 ГПК, яка визначає, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у п.   п. 1, 4 ч. 1 цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у випадку якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах.
22.          Щодо визначення подібності правовідносин Верховний Суд звертається до правових висновків, викладених у судових рішеннях Великої Палати Верховного Суду та об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду.
23.          Так, об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду в ухвалі від 27.03.2020 у справі №   910/4450/19 зазначила, що подібність правовідносин в іншій аналогічній справі визначається за такими критеріями: суб`єктний склад сторін спору, зміст правовідносин (права та обов`язки сторін спору) та об`єкт (предмет).
24.          Велика Палата Верховного Суду виходить з того, що подібність правовідносин означає тотожність суб`єктного складу учасників відносин, об`єкта та предмета правового регулювання, а також умов застосування правових норм (зокрема, часу, місця, підстав виникнення, припинення та зміни відповідних правовідносин). При цьому, зміст правовідносин з метою з`ясування їх подібності визначається обставинами кожної конкретної справи (п.   32 постанови від 27.03.2018 №   910/17999/16; п. 38 постанови від 25.04.2018 № 925/3/17, п. 40 постанови від 16.05.2018 № 910/24257/16).
25.          Під судовими рішеннями в подібних правовідносинах потрібно розуміти такі рішення, де подібними (тотожними, аналогічними) є предмети спору, підстави позову, зміст позовних вимог і встановлені судом фактичні обставини, а також наявне однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин (п. 6.30 постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.05.2020 у справі №   910/719/19, п. 5.5 постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.06.2018 у справі №   922/2383/16; п. 8.2 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16.05.2018 у справі № 910/5394/15-г; постанова Великої Палати Верховного Суду від 12.12.2018 у справі № 2-3007/11; постанова Великої Палати Верховного Суду від 16.01.2019 у справі № 757/31606/15-ц).
26.          Проаналізувавши висновок, викладений у постанові Верховного  Суду від 12.05.2021 у справі № 910/11830/20, Верховний Суд вважає, що він стосується правовідносин, які є подібними з правовідносинами у справі, що переглядається.  
27.          Так, у справі № 910/11830/20, аналогічно до справи що розглядається, Товариство звернулося з позовом до Гарантованого покупця з вимогою про стягнення 2   209   412,13 грн (основного боргу та штрафних санкцій) у зв`язку із простроченням останнім грошового зобов`язання, яке виникло за договором купівлі-продажу електроенергії, виготовленої за "зеленим" тарифом.
28.          Пунктом 4 ч. 1 ст. 296 ГПК встановлено, що суд касаційної інстанції закриває касаційне провадження, якщо після відкриття касаційного провадження виявилося, що Верховний Суд у своїй постанові викладав висновок щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах, порушеного в касаційній скарзі, або відступив від свого висновку щодо застосування норми права, наявність якого стала підставою для відкриття касаційного провадження, і суд апеляційної інстанції переглянув судове рішення відповідно до такого висновку (крім випадку, коли Верховний Суд вважає за необхідне відступити від такого висновку). Якщо ухвала про відкриття касаційного провадження мотивована також іншими підставами, за якими відсутні підстави для закриття провадження, касаційне провадження закривається лише в частині підстав, передбачених цим пунктом.
29.          Оскільки Верховний Суд у постанові від 12.05.2021 у справі № 910/11830/20 виклав висновок щодо комплексного застосування норм Закону "Про ринок електричної енергії", ст. ст. 525, 526 ЦК, ст. ст. 174, 193 ГК, п. п. 10.1, 10.4 Глави 10, п. п. 12.3, 12.6 Порядку, п. 4 Розділу ІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення умов підтримки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії" до подібних правовідносин  і суд апеляційної інстанції переглянув судове рішення відповідно до такого висновку, то, у зв`язку із тим, що підстава касаційного оскарження, передбачена п. 3 ч. 2 ст. 287 ГПК, не знайшла свого підтвердження, колегія суддів на підставі п. 4 ч. 1 ст. 296 цього Кодексу закриває касаційне провадження у справі №   910/6550/20 за касаційною скаргою Державного підприємства "Гарантований покупець".
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
30.          Верховний Суд, переглянувши судові рішення попередніх інстанцій в межах наведених у касаційній скарзі доводів, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, вважає, що наведена заявником підстава касаційного оскарження, передбачена п. 3 ч. 2 ст. 287 ГПК не знайшла свого підтвердження після відкриття касаційного провадження.
31.          За таких обставин, Верховний Суд дійшов висновку про необхідність закриття касаційного провадження за касаційною скаргою Гарантованого покупця на рішення Господарського суду міста Києва від 22.09.2020 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 15.03.2021 у справі №   910/6550/20.
Судові витрати
32.          Оскільки Верховний Суд дійшов висновку про закриття касаційного провадження відповідно до приписів статті 296 ГПК України, судові витрати за розгляд касаційної скарги покладаються на скаржника.
Керуючись статтями 234, 235, 296 ГПК України, Верховний Суд
У Х В А Л И В:
Касаційне провадження за касаційною скаргою Державного підприємства "Гарантований покупець" на рішення Господарського суду міста Києва від 22.09.2020 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 15.03.2021 у справі №   910/6550/20 закрити.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя                                                                      О. Кібенко

Судді                                                                                          С. Бакуліна

                                                                                          Л. Стратієнко