ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 640/11405/19                                        Суддя (судді) першої інстанції: Шулежко В.П.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2021 року                                                                      м. Київ
          Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:
головуючого - судді Земляної Г. В.
суддів:          Мєзєнцева Є.І., Файдюка В.В.
за участю секретаря Масловської К.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги: 
Головного управління Державної податкової служби у м. Києві 
Приватного акціонерного товариства "Акціонерна компанія "Сатер"
на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 16 листопада 2020 року
у справі №640/11405/19 
за позовом Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві 
(правонаступник Головне управління Державної податкової служби у м. Києві)
до відповідача Приватного акціонерного товариства "Акціонерна компанія "Сатер"
про стягнення податкового боргу,

В С Т А Н О В И Л А :
У червні 2019 року Головне управління ДФС у м. Києві (надалі - позивач, ГУ ДФС у м. Києві) звернулося до Окружного адміністративного суду м. Києва з адміністративним позовом до Приватного акціонерного товариства "Акціонерна компанія "Сатер" (надалі - відповідач), в якому просив суд стягнути кошти з платника податків ПАТ "АК "Сатер" з усіх рахунків, відкритих у банках, що обслуговують такого платника на суму податкового боргу 2 815 761,90 грн.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що за відповідачем обліковується заборгованість перед бюджетом з податку на додану вартість, податку на прибуток приватних підприємств та екологічного збору. Оскільки відповідачем не сплачено в добровільному порядку суми узгоджених грошових зобов`язань та пені, позивач просить суд стягнути вказану суму податкового боргу з рахунків платника податків. Відповідно до інтегрованої картки платника податків, станом на 11.04.2019 за ПАТ "АК "Сатер" обліковується заборгованість перед бюджетом на загальну суму 2815761,90 грн., з яких по податку на додану вартість у розмірі 1349573,51 грн. (основний платіж) та 17844,96 грн. (пеня); по податку на прибуток приватних підприємств у розмірі 1211003,17 грн. (основний платіж) та 237314,09 грн. (пеня); по екологічному податку - 26,17 грн.
Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 16 листопада 2020 року адміністративний позов Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві  - задоволено частково. 
Стягнуто з приватного акціонерного товариства "Акціонерна компанія "Сатер" (код ЄДРПОУ 19015984) податковий борг у розмірі 665495,90 грн. з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків. 
Не погодившись із рішенням суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позовних вимог позивачем (надалі - апелянт 1) подано апеляційну скаргу, в якій останній просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Так, в своїй апеляційній скарзі апелянт посилається на незаконність, необґрунтованість та необ`єктивність рішення суду, порушення судом норм процесуального права та неправильного застосування норм матеріального права. 
В апеляційній скарзі апелянт 1 зазначає, що згідно довідки ГУ ДПС у м. Києві від 15.12.2020 року №3926/26-15-13-04-17 податковий борг по справі №640/11405/19 змінився, а саме: 
-          податковий борг з податку на додану вартість в розмірі 1367418,47 грн - сплачено у повному обсязі;
-          податковий борг з податку на прибуток в розмірі 1174737,46 грн - не сплачено;
-          податковий борг з екологічного податку в розмірі 26,17 грн - сплачено у повному обсязі.
На думку апелянта 1 судом першої інстанції не взято до уваги всіх обставин справи щодо не сплати відповідачем податкового боргу з податку на прибуток, а отже підлягає стягненню з відповідача сума боргу в розмірі 1174737,46 грн.
Крім того, не погодившись із рішенням суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог, відповідачем (надалі - апелянт 2) подано апеляційну скаргу, в якій останній просить змінити рішення суду першої інстанції в частині та прийняти нове, яким  скасувати рішення суду першої інстанції в частині податкового боргу в розмірі 366530,55 грн. Так, в своїй апеляційній скарзі апелянт посилається на незаконність, необґрунтованість та необ`єктивність рішення суду, порушення судом норм процесуального права та неправильного застосування норм матеріального права. 
В апеляційній скарзі апелянт 2 зазначає, що судом першої інстанції не взято до уваги те, що контролюючим органом вже було стягнуто з відповідача податковий борг з податку на прибуток на суму 1236557,49 грн, в тому числі 999243,40 грн основний платіж та 237314,09 грн пені на підставі податкових вимог від 05 грудня 2016 року №12468-17, що підтверджується рішенням суду по справі №826/12036/17.
В судовому засіданні представник позивача підтримав доводи викладені у апеляційній скарзі (апелянта 1) та просив скасувати рішення суду першої інстанції, а адміністративний позов задовольнити в сумі 1174737,46 грн. 
Представник позивача підтримав доводи апеляційної скарги апелянта 1 та заперечував проти апеляційної скарги відповідача.
Представником позивача не подано відзиву на апеляційну скаргу апелянта 2.
Представник відповідач в судовому засіданні заперечував проти задоволення апеляційної скарги (апелянта 1), з підстав викладених у письмовому відзиву на апеляційну скаргу та просив задовольнити апеляційну скаргу апелянта 2.
Відповідно до положень статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, а рішення суду слід змінити в частині, з наступних підстав.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, що ПАТ "АК "Сатер" взяте на податковий облік в органах державної податкової служби 27.05.1996 за №3174/3759 та перебуває на обліку у ДПІ у Шевченківському районі ГУ ДФС у м. Києві.
Відповідно до інтегрованої картки платника податків, станом на 11.04.2019 за ПАТ "АК "Сатер" обліковується заборгованість перед бюджетом на загальну суму 2815761,90 грн., з яких по податку на додану вартість у розмірі 1349573,51 грн. (основний платіж) та 17844,96 грн. (пеня); по податку на прибуток приватних підприємств у розмірі 1211003,17 грн. (основний платіж) та 237314,09 грн. (пеня); по екологічному податку - 26,17 грн.
Позивач зазначив, що вказана заборгованість виникла на підставі податкових повідомлень-рішень від 04.03.2019 №0189351206 та від 11.03.2019 №0201361212, а також на підставі самостійно узгоджених сум податкових зобов`язань згідно податкових декларацій.
Враховуючи наявний у відповідача податковий борг, контролюючий орган звернувся до суду з даним позовом.
Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог частково, суд першої інстанції виходив з того, що за відповідачем обліковується сума узгоджених та несплачених податкових зобов`язань в сумі 665495,90 грн., який складається, з податку на додану вартість в сумі 12600,47 грн, з податку на прибуток в сумі 652869,26 грн та екологічний податок в сумі 26,17 грн, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами.
Колегія суддів частково погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позовних вимог, з огляду на наступне.
Частиною 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.
Відповідно до ст. 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
Підпунктом 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 Податкового кодексу України (надалі - ПК України) встановлено, що платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.
За приписами пп. 14.1.39 п. 14.1 ст. 14 ПК України грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.
Згідно з пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України податковий борг - це сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.
Підпунктом 20.1.34. п. 20.1. ст. 20 ПК України регламентовано, що контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.
Податковим обов`язком є обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи (п. 36.1 ст. 36 вказаного Кодексу).
Згідно з п. 41.1 ст. 41 ПК України контролюючими органами є центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову, державну митну політику, державну політику з адміністрування єдиного внеску, державну політику у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування податкового та митного законодавства, законодавства з питань сплати єдиного внеску та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючий орган (далі - центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику), його територіальні органи.
За приписами п. 54.1 ст. 54, п. 56.11 ст. 56 ПК України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.
Не підлягає оскарженню грошове зобов`язання, самостійно визначене платником податків.
Пунктом 57.1 ст. 57 вказаного Кодексу, яка визначає строки сплати податкового зобов`язання, регламентовано, що платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Платник податків несе відповідальність за своєчасне та повне погашення нарахованого контролюючим органом узгодженого грошового зобов`язання (п. 54.5 ст. 54 вказаного Кодексу).
Згідно з п. 95.1 ст. 95 ПК України орган державної податкової служби здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.
Судом першої інстанції встановлено, що податковий борг у відповідача виник за період з 14.11.2017 року по 11.04.2019 рік.
Колегіє суддів досліджено матеріали справи та встановлено, що на час подання позовної заяви до суду першої інстанції сума податкового боргу з податку на додану вартість становить 1448317,26 грн, в тому числі основного платежу 1211003,17 грн та пені 237314,09 грн.
Так, в матеріалах справи міститься картка платника податків з податку на прибуток та рахунок боргу з податку на прибуток (стор. 48 - 67 том І).
Колегіє суддів досліджено картку платника податків з податку на прибуток та встановлено, що дана картка містить період з 31.12.2018 року по 30.04.2019 року, проте відсутній період за 2017  та 2018 роки.
Проте, в матеріалах справи міститься рахунок боргу з податку на прибуток станом на 10.04.2019 року, з якого вбачається, що відповідачу нараховано у період з  14.11.2017 року по 16.11.2017 року пеню на борг минулого року по податковому повідомленню-рішенню №0002082240 від 13.02.2014 року в сумі 25653,31 грн, 4954,88 грн, 5334,80 грн та в подальшому нараховувалася пеня на залишок не погашеної заборгованості. 
Колегією суддів досліджено матеріали справи та встановлено, що Приватне акціонерне товариство "Акціонерна компанія "Сатер" в судовому порядку не оскаржувало податкове повідомлення-рішення №0002082240 від 13.02.2014 року та доказів сплати узгодженої суми за даним рішенням в матеріалах справи відсутні, а отже штрафні санкції нараховані контролюючим органом правомірно.
Так, у даному періоді відповідачем подано до контролюючого органу податкову декларацію з податку на прибуток підприємств за ІІІ квартали 2017 року від 02.11.2017 №9229199347, відповідно до якої задекларовано податок на прибуток на загальну суму 162295,00 грн. (термін сплати - 19.11.2017). 
Крім того, ПАТ "АК "Сатер" подано до контролюючого органу уточнюючу податкову декларацію з податку на прибуток підприємств за ІІІ квартали 2017 року від 27.11.2017 №9249889687, відповідно до якої задекларовано податок на прибуток на загальну суму 227 911,00 грн., з яких донараховано 65616,00 грн. та самостійно нараховані штрафні санкції на суму 1968,00 грн. (термін сплати - 27.11.2017).
Згідно наявних у матеріалах справи копій платіжних доручень відповідачем сплачено до бюджету суму податку на прибуток підприємств з ІІІ квартали 2017 року на загальну суму 229968,00 грн., а саме від 14.11.2017 №130 на суму 163000,00 грн., від 16.11.2017 №132 на суму 31300,00 грн., від 16.11.2017 №494 на суму 33700,00 грн., від 28.11.2017 №142 на суму 1968,00 грн.
ПАТ "АК "Сатер" подано до контролюючого органу податкову декларацію з податку на прибуток підприємств за 2017 рік від 06.02.2018 №9229199347, відповідно до якої задекларовано податок на прибуток приватних підприємств на загальну суму 232886,00 грн. (термін сплати - 11.03.2018). 
На підтвердження сплати податку на прибуток приватних підприємств за 2017 рік відповідачем надано копію платіжного доручення від 02.03.2018 №12 на суму 232886,00 грн.
Також, ПАТ "АК "Сатер" подано до контролюючого органу податкову декларацію з податку на прибуток підприємств за ІІІ квартали 2018 рік від 05.11.2018 №9240977413, відповідно до якої задекларовано податок на прибуток приватних підприємств на загальну суму 281950,00 грн. (термін сплати - 19.11.2018). 
На підтвердження сплати податку на прибуток приватних підприємств за ІІІ квартали 2018 року відповідачем надано копії платіжних доручень від 15.11.2018 №110 на суму 41400,00 грн., від 16.11.2018 №112 на суму 20900,00 грн., від 16.11.2018 №113 на суму 219650,00 грн. 
Крім того, відповідачем подано до контролюючого органу податкову декларацію з податку на прибуток підприємств за 2018 рік від 21.02.2018 №9310712501, відповідно до якої задекларовано податок на прибуток приватних підприємств на загальну суму 149048,00 грн. (термін сплати - 11.03.2019).
Відповідачем сплачено до бюджету суму податку на прибуток підприємств за 2018 рік у розмірі 50644,00 грн., що підтверджується платіжними дорученнями від 22.02.2019 №147 на суму 21344,00 грн., від 06.05.2019 №161 на суму 10800,00 грн., від 05.04.2019 №154 на суму 18500,00 грн.
З аналізу матеріалів справи колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що у даний період (з 14.11.2017 року по 11.04.2019 рік) відповідачем сплачено до бюджету узгоджені грошові зобов`язання з податку на прибуток підприємств на загальну суму 795448,00 грн.
Так, апелянт 1 в апеляційній скарзі посилається, що згідно довідка ГУ ДПС у м. Києві від 15.12.2020 року №3926/26-15-13-04-17, в якій зазначено, що у відповідача наявний податковий борг з податку на прибуток в розмірі 1174737,46 грн та надано картку платника податків.
Колегією суддів досліджено довідку та картку платника податків доданих до апеляційної скарги та встановлено, що в даних документах відсутні дані яким чином сформована заборгованість в сумі 1174737,46 грн та за який період, оскільки в картці платника податків зазначена сума недоїмки станом на 30.11.2019 року всього заборгованість становить 1634809,02 грн.
Для з`ясування всіх обставин справи Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 03 березня 2021 року витребувано у Головного управління Державної податкової служби у м. Києві, детальний розрахунок податкового боргу з податку на прибуток, за який період виник податковий борг по даній справі станом на час звернення до суду з позовом.
Так, представником позивача надано дані з інтегрованої картки платника податків, з якої вбачається, що станом на 11.03.2021 року 1649540,26 грн.
Колегія суддів звертає увагу, що контролюючим органом не виконано вимоги Ухвали Шостого апеляційного адміністративного суду від 03 березня 2021 року та не надано детальний розрахунок податковий борг по даній справі станом на час звернення до суду з позовом.
Також, колегія суддів звертає увагу, що контролюючим органом надано до суду апеляційної інстанції інформацію про наявність боргу в більшому розмірі ніж було заявлено в позовній заяві та в апеляційній скарзі.
Щодо посилання апелянта 2 на те, що суми боргу з податку на прибуток підприємства включено на суму 1236557,49 грн, в тому числі 999243,40 грн основний платіж та 237314,09 грн пені на підставі податкових вимог від 05 грудня 2016 року №12468-17, що підтверджується рішенням суду по справі №826/12036/17.
Так, Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 03 березня 2021 року витребувано у Головного управління Державної податкової служби у м. Києві інформацію - чи включено в податковий боргу по даній справі податкову вимогу від 05 грудня 2016 року №12468-17 з податку на прибуток в розмірі в розмірі 1236557,49 грн. 
Колегією суддів досліджено інтегровану картку платника податку (відповідача) та встановлено, що  в період з 14.11.2017 року по 11.04.2019 року не входить податковий борг по вимозі від 05 грудня 2016 року №12468-17.
Крім того, колегіє суддів досліджено матеріали справи, які були подані до суду першої інстанції та встановлено, що контролюючим органом нараховано пеню по податковому повідомленню-рішенню №0002082240 від 13.02.2014 року.
Так, пунктом 57.3 статті 57 Податкового кодекс України передбачено, що у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1, 54.3.2, 54.3.4-54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.
У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.
У разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу (пункт 126.1 статті 126 Податкового кодекс України).
Також, після закінчення встановлених цим Кодексом строків погашення узгодженого грошового зобов`язання на суму податкового боргу нараховується пеня (пункт 129.1 статті 129 Податкового кодекс України).
Колегія суддів звертає увагу, що в матеріалах справи відсутні докази сплати податкового зобов`язання своєчасно по вищезазначеному податковому повідомленні-рішення.
Крім того, колегія суддів звертає увагу, що в матеріалах справи відсутні докази того, що контролюючим органом включено в податковий боргу по даній справі податкову вимогу від 05 грудня 2016 року №12468-17 з податку на прибуток в розмірі в розмірі 1236557,49 грн.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів доходить висновку, що заборгованість позивача по узгодженим зобов`язанням за період з 14.11.2017 року по 11.04.2019 рік становить 652869,26 грн, а отже рішення суду в даній частині прийнято правомірно.
Так, судом першої інстанції встановлено, що відповідно до інтегрованої картки платника податків, станом на 11.04.2019 за ПАТ "АК "Сатер" обліковується заборгованість з податку на додану вартість у розмірі 1349573,51 грн. (основний платіж) та 17844,96 грн. (пеня) та по екологічному податку - 26,17 грн.
Під час прийняття рішення по суті судом першої інстанції зазначено, що відповідачем сплачено до бюджету узгоджені грошові зобов`язання з податку на додану вартість на загальну суму 1354818,00 грн, а заборгованість становить 12600,47 грн та наявна заборгованість з екологічного податку - 26,17 грн.
Так, апелянтом 1 до апеляційної скарги додано довідку ГУ ДПС у м. Києві від 15.12.2020 року №3926/26-15-13-04-17, в якій зазначено, що податковий борг з податку на додану вартість в розмірі 1367418,47 грн - сплачено у повному обсязі; податковий борг з екологічного податку в розмірі 26,17 грн - сплачено у повному обсязі.
Отже, враховуючи, що контролюючим органом на час прийняття рішення суду першої інстанції не було надано даної довідки про сплату податкових зобов`язань з податку на додану вартість та екологічного податку, то колегія суддів доходить висновку, що рішення суду в даній частині прийнято було правомірно, проте відповідачем виконано свою зобов`язання в даній частині перед контролюючим органом дані суми не підлягають повторному стягненню.
З аналізу матеріалів справи колегія суддів доходить висновку, що апеляційні скарги апелянтів підлягають частковому задоволенню, а рішення суду в частині щодо стягнення з відповідача боргу в сумі 665495,90 грн підлягає зміні та викладення резолютивної частини в новій редакції, а саме стягнути з приватного акціонерного товариства "Акціонерна компанія "Сатер" (код ЄДРПОУ 19015984) податковий борг з податку на прибуток в розмірі 652869,26 грн з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків. В іншій частині рішення суду першої інстанції прийнято правомірно.
Колегією суддів враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Відповідно до пункту другого частини першої статті 315 Кодексу адміністративного судочинства України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.
За змістом частини першої статті 317 Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
У зв`язку з цим колегія суддів вважає необхідним апеляційні скарги - задовольнити частково, а рішення суду першої інстанції - змінити в резолютивній частині виклавши абз. 2 в новій редакції: «Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Акціонерна компанія "Сатер" (код ЄДРПОУ 19015984) податковий борг з податку на прибуток в розмірі 652869,26 грн з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків». 
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 34, 242, 243, 246, 308, 311, 316, 321,322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційні скарги Головного управління Державної податкової служби у м. Києві та Приватного акціонерного товариства "Акціонерна компанія "Сатер" - задовольнити частково.
Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 листопада 2020 року - змінити, виклавши абзац другий резолютивної частини рішення в наступній редакції:
Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Акціонерна компанія "Сатер" (код ЄДРПОУ 19015984; адреса: 04112, м. Київ, вул. Дегтярівська, буд. 50) податковий борг з податку на прибуток в розмірі 652869,26 грн з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків.
В іншій частині Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 листопада 2020 року - без змін.
Постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів із дня складання повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного суду у порядку ст. ст. 328-331 Кодексу адміністративного судочинства України.
Повний текст постанови буде складено протягом п`яти днів з моменту його проголошення.
Головуючий суддя                                                                                Г. В. Земляна

Судді:                                                                                                    Є. І. Мєзєнцев
          
                                                                                                              В. В. Файдюк

Повний текст постанови складено 16 квітня 2021 року.