ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 320/6745/18                                                                       Суддя (судді) першої інстанції: Кушнова А.О.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  07 квітня 2021 року                                                                         м. Київ
          
 Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:
  головуючого судді                                                                              Ганечко О.М.,
  суддів                                                                                               Кузьменка В.В.,
                                                                                                           Василенка Я.М.,
за участі секретаря судового засідання                                         Біднячук Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції України в Київській області на рішення Київського окружного адміністративного суду від 18 грудня 2020 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції України в Київській області про визнання протиправним та скасування наказу про призначення на посаду і поновлення на попередній посаді,

  В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Київській області, у якому просив: 
-          визнати протиправним та скасувати наказ ГУ НП у Київській області від                               13 вересня 2018 року № 463 о/с про призначення його на посаду начальника слідчого відділу Броварського відділу поліції ГУ НП у Київській області;
-          поновити ОСОБА_1 на посаді заступника начальника - начальника слідчого відділу Броварського відділу поліції ГУ НП у Київській області.
Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 24 квітня 2019 року позов задоволений: визнано протиправним і скасовано наказ ГУ НП в Київській області від 13 вересня 2018 року № 463о/с та поновлено ОСОБА_1 на посаді заступника начальника - начальника слідчого відділу Броварського відділу поліції ГУ НП в Київській області.
Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 18 липня 2019 року рішення Київського окружного адміністративного суду від 24 квітня   2019 року скасовано та ухвалено нове рішення про відмову в задоволенні позову.
Постановою Верховного Суду від 08 липня 2020 року рішення Київського окружного адміністративного суду від 24 квітня 2019 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 18 липня 2019 року скасовано, а справу направлено на новий розгляд до Київського окружного адміністративного суду.
Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 18 грудня 2020 р. адміністративний позов задоволено повністю. 
Визнано протиправним та скасовано наказ Головного управління Національної поліції в Київській області від 13 вересня 2018 року № 463 о/с.
Поновлено ОСОБА_1 на посаді заступника начальника відділу поліції - начальника слідчого відділу Броварського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області, з 14 вересня 2018 року.
Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог відмовити, посилаючись на неповне з`ясування обставин справи та порушення судом першої інстанції норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення спору. 
Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 19.02.2021 відкрито апеляційне провадження та призначено апеляційну скаргу до розгляду у відкритому судовому засіданні на 07.04.2021.
У судовому засіданні представник апелянта вимоги апеляційної скарги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити.
Позивач та його представник у судовому засіданні у повному обсязі заперечували проти задоволення апеляційної скарги, просили залишити оскаржуване рішення суду першої інстанції без змін. 
Заслухавши суддю доповідача, вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, у період з                 01 вересня 2002 року по 06 листопада 2015 року, ОСОБА_1 проходив службу в органах Міністерства внутрішніх справ України, а з 07 листопада 2015 року продовжив публічну службу в органах Національної поліції України.
Наказом ГУ НП в Київській області від 15 квітня 2016 року № 166 о/с, ОСОБА_1 призначено на посаду заступника начальника - начальника слідчого відділу Броварського відділу поліції ГУ НП в Київській області.
Наказом ГУ НП в Київській області від 11 вересня 2018 року № 1896, прийнятим за наслідками службового розслідування щодо стану організації роботи з розкриття та розслідування злочинів корисливої та корисливо-насильницької спрямованості, вчинених на території Броварського району Київської області, стану взаємодії на цьому напрямку, а також, дотримання законності під час досудового слідства та прийняття процесуальних рішень, працівників слідчого відділу Броварського ВП ГУ НП в Київській області притягнуто до дисциплінарної відповідальності, зокрема, на        ОСОБА_1 накладено дисциплінарне стягнення у вигляді суворої догани (а.с. 75-81 т. 2)
У матеріалах справи міститься рапорт ОСОБА_1 (без дати його написання та вхідного реєстраційного номера) на ім?я начальника ГУ НП в Київській області з проханням призначити його на посаду заступника начальника слідчого відділу Броварського ВП ГУ НП в Київській області. (т. 2, а.с. 74)
При цьому, іншим рапортом від 01 жовтня 2018 року, зареєстрованим у ГУ НП в Київській області 08 жовтня 2018 року за вх. № 6677, ОСОБА_1 просив не розглядати його рапорт від 06 вересня 2018 року про призначення на посаду заступника начальника слідчого відділу Броварського ВП ГУ НП в Київській області з тих мотивів, що до написання цього рапорту його схилило керівництво СУ ГУ НП в Київській області під приводом непритягнення до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення за результатами службового розслідування. Проте, 25 вересня 2018 року, ознайомившись із наказом ГУ НП в Київській області від 11 вересня 2018 року № 1896, він зрозумів, що його було введено в оману. (т. 2 а.с. 83)
Розглянувши рапорт позивача від 01 жовтня 2018 року (вх. № 6677 від 08 жовтня 2018 року), ГУ   НП в Київській області листом від 07 листопада 2018 року повідомило позивача, що наказом ГУ НП в Київській області від 13 вересня 2018 року № 463 о/с його було призначено на посаду заступника начальника слідчого відділу Броварського ВП ГУ НП в Київській області, у зв`язку з чим, раніше поданий рапорт про призначення на іншу (нижчу) посаду не може бути відкликаний.
Також, слід звернути увагу на те, що наказом ГУ НП в Київській області від                 14 вересня 2018 року № 488, капітана поліції ОСОБА_2 призначено начальником відділення розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності слідчого відділу Броварського ВП ГУ НП в Київській області, звільнивши з посади заступника начальника слідчого відділу цього ж відділу поліції, з 13 вересня 2018 року. (т.2, а.с. 148)
Наказом ГУ НП в Київській області від 21 вересня 2018 року № 482 о/с, тимчасове виконання обов`язків заступника начальника відділу поліції - начальника слідчого відділу Броварського ВП ГУ НП в Київській області було покладено на ОСОБА_3 , заступника начальника відділення поліції - начальника слідчого відділення поліції в аеропорту «Бориспіль» Бориспільського ВП ГУ НП в Київській області. (т.3, а.с. 191)
Не погоджуючись з наказом ГУ НП в Київській області від 13 вересня 2018 року №463 о/с, яким позивача було призначено на нижчу посаду, останній звернувся до суду за захистом своїх прав.
Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, виходив з наступного:
-          Броварський ВП ГУ НП а Київській області у переліку адресатів оскаржуваного наказу відсутній і до нього не надсилався. Копію наказу від 13 вересня 2018 року № 463 о/с, позивач отримав лише 15 листопада 2018 року у відповідь на його рапорт від 01 жовтня 2018 року;
-          показами допитаних у судовому засіданні свідків підтверджується, що, фактично, позивач, увесь цей час він продовжував виконувати функціональні обов`язки заступника начальника відділу поліції - начальника слідчого відділу Броварського ВП ГУ НП в Київській області, змін у робочій обстановці фактично не відбулось;
-          суд першої інстанції вказав на те, що недоведення відповідачем до логічного завершення ініційованої позивачем процедури переміщення його на іншу (нижчу) посаду, утворило в Броварському ВП ГУ НП в Київській області ситуацію невизначеності та ряд юридичних конфліктів;
-          фактично, ОСОБА_1 переміщений не був і юридичних наслідків для нього (за винятком незначної втрати у розмірі грошового забезпечення) оскаржуваний наказ на момент подання ним рапорту про відкликання волевиявлення на переміщення не створив. В умовах, коли самим відповідачем свідомо або через недбалість було приховано факт прийняття наказу про переміщення позивача на нижчу посаду, позивач, подаючи                     01 жовтня 2018 року рапорт про відкликання свого попереднього рапорту про переміщення, обґрунтовано вважав, що його не було розглянуто.
З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.
Порядок проходження служби в Національній поліції України, зокрема, умови та порядок призначення, переміщення та звільнення з посад поліцейських, визначено у Законі України «Про Національну поліцію» від 02 липня 2015 року № 580-VIII. (надалі по тексту також - Закон №?580-VIII)
У силу норм п. 3 ч. 1 ст. 65 Закону №580-VIII, переміщення поліцейських на посади, нижчі ніж та, на якій перебував поліцейський, здійснюється, зокрема за ініціативою поліцейського.
Відповідно до ч. ч. 3-5 ст. 59 Закону №580-VIII, рішення з питань проходження служби оформлюються письмовими наказами по особовому складу на підставі відповідних документів, перелік та форма яких установлюються Міністерством внутрішніх справ України. Видавати накази по особовому складу можуть керівники органів, підрозділів, закладів та установ поліції відповідно до повноважень, визначених законом та іншими нормативно-правовими актами, та номенклатурою посад, затвердженою Міністерством внутрішніх справ України. Порядок підготовки та видання наказів щодо проходження служби в поліції встановлює Міністерство внутрішніх справ України.
Згідно з п. 2 розділу III Порядку підготовки та видання наказів щодо проходження служби в поліції, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від              23 листопада 2016 року № 1235, підставою для підготовки та видання наказів по особовому складу є документи з питань проходження служби, подані до підрозділу кадрового забезпечення поліцейським, його керівником або працівником, який здійснює кадрове забезпечення підрозділу.
Так, документами з питань проходження служби є: 1) рапорт (заява), що пишеться власноручно у довільній формі; 2) подання про призначення на посаду; 3) подання про встановлення додаткових видів грошового забезпечення (Перелік документів з питань проходження служби, затверджений наказом Міністерства внутрішніх справ України від          23 листопада 2016 року № 1235).
Тож, з наведеного слідує, що однією з форм переміщення поліцейських на служби в поліції, є призначення їх на нижчу посаду, зокрема, з ініціативи поліцейського, яке, у свою чергу, здійснюється на підставі його волевиявлення у формі рапорту, вже на підставі якого видається наказ по особовому складу та реалізується волевиявлення поліцейського.
Під час розгляду спору по суті в суді першої інстанції під час нового розгляду було досліджено, що не заперечує, що складав рапорт, у якому просив перемістити його з посади заступника начальника відділу поліції - начальника слідчого відділу Броварського ВП ГУ НП в Київській області на посаду заступника начальника слідчого відділу Броварського ВП ГУ НП в Київській області, однак, після звернення до начальника ГУ НП в Київській області із рапортом про призначення на нижчу посаду, позивач відкликав його, посилаючись на те, що написав його на пропозицію керівництва СУ ГУ НП в Київській області для уникнення дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції.
Слід врахувати, що переглядаючи цю справу в касаційному порядку, Верховний Суд зазначив, що подача рапорту про переміщення на нижчу посаду з метою уникнути дисциплінарної відповідальності за винні дії не може розцінюватися як примус до цього.
Водночас, Верховний Суд наголосив на тому, що в цій справі залишилася не встановленою фактична дата прийняття оскаржуваного наказу й чи було станом на цю дату волевиявлення позивача на переміщення з огляду на його рапорт від 01 жовтня 2018 року (вх. № 6677 від 08 жовтня 2018 року), де він щодо переміщення заперечував.
Під час нового розгляду справи в Київському окружному адміністративному суді було витребувано у відповідача:   1) докази реєстрації наказу від 13 вересня 2018 року № 463 у системі документообігу ГУ НП в Київській області (паперовій та електронній); 2) докази ознайомлення позивача із наказом від 13 вересня 2018 року № 463 о/с із детальними письмовими поясненнями про те, коли саме та хто з посадових осіб ГУ НП в Київській області ознайомлював позивача з цим наказом; 3) письмові пояснення та докази на підтвердження того, коли позивач передав справи за попередньою посадою (заступник начальника Броварського відділу поліції - начальник слідчого відділу) та приступив до виконання службових обов`язків за новою посадою (заступник начальника слідчого відділу Броварського відділу поліції); 4) копію посадової інструкції позивача за посадою заступника начальника слідчого відділу Броварського ВП ГУ НП у Київській області, докази ознайомлення позивача з цією посадовою інструкцією; 5) довідку про нараховане та виплачене грошове забезпечення позивача за вересень-листопад 2018 року; письмові пояснення та розрахунки, яку заробітну плату (грошове забезпечення) отримував позивач до і після 13 вересня 2018 року.
Так, на виконання вимог ухвали суду, відповідачем було долучено до матеріалів справи Журнал обліку наказів, вказівок, рішень колегії ГУ НП в Київській області (інв.          № 259, початий 04 січня 2018 року, закінчений 27 грудня 2018 року) (т. 3, а.с. 108-110) та розверстку для видання і розсилання наказу ГУ НП в Київській області від 13 вересня 2018 року № 463 о/с (т.3, а.с. 158).
Згідно змісту розверстки для видання і розсилання наказу, наказ ГУ НП в Київській області від 13 вересня 2018 року № 463 о/с був виготовлений у восьми примірниках для направлення його до Управління кадрового забезпечення ГУ НП в Київській області, Управління фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку ГУ НП в Київській області, Управління режиму та технічного захисту інформації ГУ НП в Київській області, Бориспільського, Києво-Святошинського, Обухівського, Білоцерківського відділів поліції, Слідчого управління ГУ НП в Київській області.
Досліджуючи Журнал обліку наказів, вказівок, рішень колегії ГУ НП в Київській області (т. 3, а.с. 108-110), вбачається, що наказ ГУ НП в Київській області від 13 вересня 2018 року № 463 о/с був зареєстрований у ньому та 18 вересня 2018 року надісланий до Управління кадрового забезпечення, Управління фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку, Управління режиму та технічного захисту інформації ГУ НП в Київській області, що підтверджується підписами уповноважених осіб цих структурних підрозділів про отримання його копії.
Однак, Броварський ВП ГУ НП а Київській області у переліку адресатів оскаржуваного наказу відсутній і до нього не надсилався.
З листа Управління кадрового забезпечення ГУ НП в Київській області (УКЗ ГУ НП в Київській області) від 13 серпня 2020 року № 2385 слідує, що із наказом ГУ НП в Київській області від 13 вересня 2018 року № 463 о/с, позивача не ознайомлювали, адже «призначення відбувалося за ініціативою працівника». У цьому ж листі УКЗ ГУ НП в Київській області повідомило про те, що у нього відсутня інформація щодо передачі справ позивачем при переміщенні та дати початку виконання ним функціональних обов`язків за новою посадою. (т.3, а.с. 91)
Матеріалами справи підтверджується і не було спростовано відповідачем, що копію наказу ГУ НП в Київській області від 13 вересня 2018 року №463 о/с позивач отримав лише 15 листопада 2018 року у відповідь на його рапорт від 01 жовтня 2018 року (вх. № 6677 від 08 жовтня 2018 року).
При цьому, важливим є те, що за твердженням позивача, увесь цей час він продовжував виконувати функціональні обов`язки заступника начальника відділу поліції - начальника слідчого відділу Броварського ВП ГУ НП в Київській області, без будь-якої зміни у робочій обстановці. 
Під час нового розгляду спору, суд першої інстанції, у судовому засіданні 06 жовтня 2020 року, як свідка, допитав ОСОБА_4 , яка на момент виникнення спірних правовідносин, проходила службу в Броварському ВП ГУ НП в Київській області на посаді начальника Управління кадрового забезпечення.
Свідок ОСОБА_4 підтвердила, що наказ ГУ НП в Київській області від             13 вересня 2018 року №463 о/с до Броварського ВП ГУ НП в Київській області не надходив, і що з оскаржуваним наказом позивача не ознайомлювали, хоча ознайомлення поліцейських з наказами, що стосуються проходження служби (по особовому складу), входить до її посадових обов`язків. Свідок зауважила, що за час проходження нею служби в органах поліції це був перший випадок, коли наказ по особовому складу, прийнятий ГУ НП, не було надіслано до відповідного підрозділу поліції.
Свідок ОСОБА_4 повідомила, що їй невідомо про факт ознайомлення позивача з посадовою інструкцією заступника начальника слідчого відділу Броварського ВП ГУ НП в Київській області чи про передачу позивачем справ при переміщенні. Водночас свідок повідомила, що фактично змін в організації роботи в Броварському ВП ГУ НП в Київській області не відбулося: позивач і ОСОБА_2 , який до 13 вересня 2018 року обіймав посаду заступника начальника слідчого відділу Броварського ВП (на яку переміщувався позивач), у вересні-жовтні 2018 року продовжили службу без зміни робочих місць (кабінетів). При цьому наказ ГУ НП в Київській області від 14 вересня 2018 року № 466, яким ОСОБА_2 переміщено з посади заступника начальника слідчого відділу Броварського ВП на посаду начальника відділення розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності слідчого відділу Броварського ВП, до Броварського ВП ГУ НП в Київській області надійшов лише у другій половині жовтня 2018 року.
У судовому засіданні 30 жовтня 2020 року судом також було допитано, як свідка, ОСОБА_2 , якого наказом ГУ НП в Київській області від                14 вересня 2018 року № 488 було звільнено з посади заступника начальника слідчого відділу Броварського ВП ГУ НП в Київській області, на яку оскаржуваним у цій справі наказом переміщувався позивач.
Так, чвідок ОСОБА_2 повідомив, що його також було переміщено на нижчу посаду, і що з наказом від 14 вересня 2018 року №488 його до середини жовтня 2018 року не ознайомлювали. Як зазначив свідок ОСОБА_2 , попри накази про переміщення, у вересні та першій половині жовтні 2018 року він та ОСОБА_1 продовжували виконувати службові обов`язки за попередніми посадами, без зміни робочого місця (кабінету).
При цьому, свідок ОСОБА_2 пояснив, що в кінці вересня 2018 року керівництвом Броварського ВП ГУ НП в Київській області було представлено тимчасово виконуючого обов`язки заступника начальника - начальника слідчого відділу Броварського ВП ГУ НП в Київській області, яким став ОСОБА_3 , проте це не мало наслідком відсторонення ОСОБА_1 від виконання обов`язків заступника начальника відділу поліції - начальника слідчого відділу Броварського ВП ГУ НП в Київській області.
Як зазначив свідок, «представлення» ОСОБА_3 мало неформальний характер й не давало підстав для висновку про звільнення (переміщення) ОСОБА_1 з посади заступника начальника - начальника слідчого відділу Броварського ВП ГУ НП в Київській області. Зокрема, за доводами свідка ОСОБА_2 , у вересні-жовтні 2018 року його прямим начальником був ОСОБА_1 , який, як начальник слідчого відділу Броварського ВП здійснював організацію роботи слідчих та проводив наради. Натомість ОСОБА_3 знайомився з особовим складом та організацією роботи Броварського ВП, проте до безпосереднього керівництва слідчим відділом Броварського ВП так і не приступив.
Як зазначив свідок ОСОБА_2 , за тих обставин представлення ОСОБА_3 тимчасово виконуючим обов`язки заступника начальника - начальника слідчого відділу Броварського ВП ГУ НП в Київській області сприймалося як засіб психологічного впливу на слідчих слідчого відділу Броварського ВП ГУ НП з боку керівництва ГУ НП в Київській області.
Тож, наведене вище дає підстави для висновку про те, що наказ ГУ НП в Київській області від 13 вересня 2018 року № 463 о/с, хоча і був прийнятий та зареєстрований у відповідному журналі, реалізований не був, адже для виконання зазначений наказ до Броварського ВП ГУ НП в Київській області не надсилався, на що цілком правильно звернув увагу суд першої інстанції, досліджуючи Журнал обліку наказів, вказівок, рішень колегії ГУ НП в Київській області, інші витребувані документи та за наслідком допиту свідків. Колегія суддів зазначає, що наведені дії відповідача вказують на недоведення відповідачем до логічного завершення ініційованої позивачем процедури переміщення його на іншу (нижчу) посаду, що таким чином утворило в Броварському ВП ГУ НП в Київській області ситуацію невизначеності та ряд юридичних конфліктів та неузгодженості в діях та процедурі переміщення, оскільки після прийняття оскаржуваного наказу, позивач не був ознайомлений з його змістом чи посадовою інструкцією заступника начальника слідчого відділу Броварського ВП ГУ НП в Київській області та не припинив виконання повноважень заступника начальника відділу поліції - начальника слідчого відділу Броварського ВП ГУ НП в Київській області.
Також, підлягає врахуванню й те, що ні під час розгляду спору в суді першої інсатнції, ні під час апеляційного розгляду, сторона відповідача не змогла пояснити причин, з яких підстав процедура переміщення позивача була непослідовною, як і не змогла надати належних доказів того, що позивачеві, станом на момент складання рапорту про відкликання рапорту щодо переміщення (01 жовтня 2018 року), його реєстрації (08 жовтня 2018 року) та його розгляду (07 листопада 2018 року), було відомо про прийняття ГУ НП в Київській області наказу від 13 вересня 2018 року № 463 о/с. Доказів обізнаності позивача зі змістом вказаного наказу та його реалізації, також не було надано та не підтверджено документально.
Лише посилання на зміну посадового окладу з 13 вересня 2018 року та розміру кінцевої заробітної плати до виплати, на переконання колегії суддів, не є достатнім, адже, такі зміни в розмірі грошового забезпечення не були істотними (12365,47 грн. у вересні проти 11472,13 грн. у жовтні 2018 року), а в сукупності з тією обставиною, що розмір грошового забезпечення позивача у значній частині формується за рахунок стимулюючих виплат, розмір яких встановлюється щомісяця, саме по собі коливання розміру грошового забезпечення у зазначених межах, за відсутності доказів ознайомлення позивача з оскаржуваним наказом чи новою посадовою інструкцією, не доводить, що позивачеві про нього було відомо. 
Тому, подаючи 01 жовтня 2018 року рапорт про відкликання свого попереднього рапорту про переміщення, позивач обґрунтовано вважав, що його не було розглянуто. Протилежного стороною відповідача не було доведено, з огляду на що, у відповідача не було правових підстав для неврахування рапорту позивача від 01 жовтня 2018 року (вх. № 6677 від 08 жовтня 2018 року) про відмову від переміщення, а тому, суд першої інстанції цілком обґрунтовано дійшов висновку, що дії по вказаному вище переміщенню позивача на посаду нижчу, відповідача у своїй сукупності, вказують на те, що переміщення позивача було незаконним (до фактичної реалізації оскаржуваного наказу волевиявлення позивача, як ключової умови для переміщення на іншу посаду не існувало).
До того ж, оскаржуваний наказ ГУ НП в Київській області № 463 о/с був прийнятий                  13 вересня 2018 року і саме з цього дня позивач мав бути переміщений на посаду заступника начальника слідчого відділу Броварського ВП ГУ НП в Київській області, однак, слід врахувати, що станом на 13 вересня 2018 року, посада заступника начальника слідчого відділу Броварського ВП ГУ НП в Київській області (на яку переведений позивач), вакантною не була, адже її продовжував займати ОСОБА_2 , якого з неї було звільнено наказом ГУ НП в Київській області від 14 вересня 2018 року № 488.
Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що вищенаведене на рівні із залученими до матеріалів справи доказами та показами свідків, дає підстави для висновку про те, що наказ ГУ НП в Київській області від 13 вересня 2018 року № 463 о/с є протиправним та підлягає скасуванню.
Посилання апелянта на матеріали службового розслідування та його обставини та наслідки, у даному випадку, не мають значення для вирішення спору, адже не є його предметом на не пов`язуються з оскаржуваним наказом, адже особливістю цієї справи є те, що після звернення до начальника ГУ НП в Київській області із рапортом про призначення на нижчу посаду, позивач відкликав його.
У цілому, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позовних вимог, та не є підставою для скасування/зміни оскаржуваного рішення. 
Згідно з приписами ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
У відповідності до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та прийнято судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду, з огляду на що, рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін.          
Керуючись ст. ст. 243, 250, 315, 316, 321, 322, 325, 329-331 КАС України, суд,

                                             П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції України в Київській області - залишити без задоволення.

Рішення Київського окружного адміністративного суду від 18 грудня 2020 р. - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст. ст. 329 - 331 КАС України.

Головуючий суддя                                                                                  О.М. Ганечко

Судді                                                                                                               В.В. Кузьменко

                                                                                                              Я.М. Василенко

Повний текст постанови складено 12.04.2021.