Справа № 0907/13930/2012 
Провадження № 22-ц/4808/771/21 
Головуючий у 1 інстанції Бородовський С. О. 
Суддя-доповідач Максюта 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 червня 2021 року м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський апеляційний суд в складі:
головуючого (суддя-доповідач)  Максюти І.О.,
суддів:                                            Василишин Л.В., Горейко М.Д.,
секретаря                                       Петріва Д.Б.,
з участю                                         представника апелянта ОСОБА_1 
адвоката                                         Григорьєва  І.О.,  
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи фінанс» про заміну сторони у виконавчому провадженні правонаступником у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області, постановлену суддею Бородовським С.О. 18 березня 2021 року у м. Івано-Франківськ Івано-Франківської області,
                                                    в с т а н о в и в :
08 лютого 2021 року ПАТ «Дельта Банк» подано заяву про заміну сторони виконавчого провадження правонаступником.
Вимоги заяви мотивовані там, що 27 березня 2013 року Івано-Франківським міським судом Івано-Франківської області прийнято рішення по справі №0907/13930/2012 про стягнення з боржника ОСОБА_1 на користь АТ «Дельта Банк» заборгованості за кредитним договором № 368/ФКВ-07 від 11.10.2007 року. 02.09.2020 між АТ «Дельта Банк» та ТзОВ «Діджи фінанс» укладено договір про відступлення прав вимоги за кредитними договорами, в тому числі і щодо боржника ОСОБА_1 . 
Просив замінити стягувача ПАТ «Дельта Банк» на  ТзОВ «Діджи фінанс» у виконавчому провадженні  № 42643558 (а.с.52).
Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 18 березня 2021 року заяву задоволено, замінено стягувача ПАТ «Дельта Банк» у виконавчому провадженні у справі №0907/13930/2012  його правонаступником Товариство з обмеженою відповідальністю «Діджи фінанс» (код за ЄДРПОУ 42649746) (а.с.79-80).
Не погодившись з ухвалою суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, у якій посилається на незаконність та необґрунтованість ухвали суду, неповне з`ясування обставин справи, що мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права.
Вказує, що суд першої інстанції позбавивши його права на захист, не повідомив його про дату, місце і час розгляду справи та розглянув справу без його участі та без виклику державного виконавця. Розгляд справи відбувся в порядку в порядку спрощеного позовного провадження, хоча дана справа не відноситься до категорії малозначних справ.
Судом належним чином не перевірено наступні обставини, що мають значення для справи, зокрема те, що 30 червня 2010 року ТОВ «Укрпромбанк» продав портфель із кредитними та іпотечними зобов`язаннями фінансовій установі ПАТ «Дельта Банк» на підставі Договору про передачу активів та кредитних зобов`язань, у якому зазначена третя сторона договору – Національний банк України, як кредитор та заставодержатель, який надав свою згоду на переведення заборгованості АТ «Укрпромбанк» за кредитними зобов`язаннями на АТ «Дельта Банк» та передачу АТ «Укрпромбанк» на користь АТ «Дельта Банк» права вимоги. У договорі про відступлення прав вимоги за кредитними договорами від 02.09.2020 року вже відсутня третя сторона Національний банк України, і ця обставина свідчить про нікчемність договору,  тому в таких випадках суд не вправі встановлювати правонаступництво.   
Товариство з обмеженою відповідальністю «Діджи фінанс» являється колектором, не є стороною ні кредитного договору №368/ФКВ-07 від 11.10.2007 року, ні договору іпотеки  від 12.10.2007 року та не може вважатись належним кредитором. На даний час невідомо хто є дійсними іпотекодержателем, таких доказів суду не надано. Доводи ТОВ «Діджи фінанс» щодо володіння ним відповідними правами вимог є передчасними та недоведеними.
Апелянт зазначає, що заявником не надано належних доказів на підтвердження права кредитора, що позбавляє його права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами. Оскаржуваною ухвалою суд замінив стягувача ПАТ «Дельта Банк»  у виконавчому провадженні у справі №0907/1390/2012 на його правонаступника ТОВ «Діджи фінанс», яке було відкрите понад сім років. Дане виконавче провадження закрите.
Крім того, з публічної інформації стало відомо про те, що національною комісією, яка здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг ТОв «Діджи Фінанси» у видачі ліцензії відмовлено (залишено заяву без розгляду), про що свідчить рішення №Р133/10-ФК від 13.04.2020 року та розпорядження комісії №1048 від 28.04.2020 року.
Просить апеляційну скаргу задовольнити, ухвалу скасувати, прийняти постанову, якою у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи фінанс» про заміну сторони виконавчого провадження правонаступником відмовити (а.с.88-94).
Відзив на апеляційну скаргу не подано, що відповідно до ч.3 ст.360 ЦПК України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку.
Вислухавши пояснення представника апелянта ОСОБА_1 адвоката Григорьєва  І.О., доповідь судді, дослідивши матеріали справи та перевіривши, відповідно до ст.367 ЦПК України, законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга є необґрунтованою, виходячи з таких підстав.
Задовольняючи заяву суд виходив з положень ч.ч.1,3,5 ст. 442 ЦПК України, ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», встановивши, що АТ «Дельта Банк»  на користь ТОВ «Діджи фінанс» відступлено право грошової вимоги  за кредитним договором №368/ФКВ-07 від 11.10.2007 року,  дійшов висновку про обґрунтованість зави на наявність правових підстав для заміни стягувача ПАТ «Дельта Банк» у виконавчому провадженні у справі №0907/13930/2012  його правонаступником Товариством з обмеженою відповідальністю «Діджи фінанс».
З таким висновком апеляційний суд погоджується з огляду на таке.
Судом встановлено, що з заочним рішенням Івано-Франківського міського суду від 27/03/2013 року у справі №0907/13930/2012 стягнено з ОСОБА_1 на користь АТ «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором №368/ФКВ-07 від 11.10.2007 року, укладеним 11 жовтня 2007 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Український промисловий банк» та ОСОБА_1 ,  в сумі 203750,76 гривень, 2037,51 гривень витрат по сплаті судового збору (а.с.7-13, 47-48).
В підтвердження позовних вимог ПАТ «Дельта Банк» надано Договір про передачу активів у кредитних зобов`язань від 30.06.2010 року, що укладений між ПАТ «Дельта Банк», ТОВ «Український промисловий банк» та Національним банком України, відповідно до п.4.1 якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених договором, ТОВ «Укрпромбанк» передає (відступає) ПАТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, що забезпечують виконання кредитних зобов`язань перед НБУ, внаслідок чого ПАТ «Дельта Банк» замінює ТОВ «Укрпромбанк» як кредитора у зазначених зобов`язаннях та копію витягу з додатку № 2 до договору про передачу активів та кредитних зобов`язань Укрпромбанку на користь Дельта Банку від 30.06.2010 року щодо кредитного договору №368/фкв-07 (а.с.18-22).
02.09.2020 р. між АТ «Дельта Банк» та ТОВ «Діджи фінанс»  у відповідності стст.6,512,627 ЦК України та закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», відповідно до результатів відкритих торгів (аукціону) оформлених протоколом електронного аукціону № UA-ЕА-2020-07-06-000033-b від 28.07.2020р. укладено договір про відступлення прав вимоги №2303/К/1, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевченко І.Л. за реєстровим №1609, відповідно до якого право грошової вимоги за кредитним договором №368/ФКВ-07 від 11.10.2007 року перейшло до ТзОВ «Діджи фінанс» (а.с. 53-56)  . 
Згідно п.2 за цим договором новий кредитор в день укладення договору, але в будь якому випадку не раніше моменту отримання банком у повному обсязі коштів, відповідно до пункту 4 цього договору набуває усі права кредитора за основними договорами, включаючи : право вимагати належного виконання боржниками зобов`язань за основними договорами, сплати боржниками грошових коштів, сплати процентів у розмірах, вказаних у Додатку №2 до цього Договору, право вимагати сплати неустойок, пені, штрафів, передбачених основними договорами, право вимагати сплати сум, передбачених ст.625 ЦК України, право вимагати передачі предмета забезпечення в рахунок виконання зобов`язань за Основними договорами, право вимагати застосування наслідків реституції при недійсності правочинів, право отримання коштів від реалізації заставного та іншого майна боржників, вимоги,які випливають з розірвання та/або визнання недійсними договорів із іншого майна боржників, вимоги, які випливають з розірвання та/або визнання недійсними договорів із боржниками, права, що випливають із судових справ, у тому числі щодо майна боржників, яке було не було реалізоване на торгах та підлягатиме передачі стягувану в погашення боргу після укладення цього Договору, права вимоги за мировими угодами із Боржниками, договорами з арбітражними керуючими Боржника, правоохоронними організаціями, права участі в комітеті кредиторів  Боржників тощо. Розмір Права вимоги, які переходять до Нового кредитора, вказаний у Додатку №2 до цього Договору. Права кредитора за Основними договорами переходять до Нового кредитора у повному обсязі та на умовах, які існують на момент відступлення Права вимоги, за виключенням права на здійснення договірного списання коштів з рахунку/рахунків Боржників, що надане Банку відповідно до умов Основних договорів.
Згідно п.4. Загальна сума, яка підлягає сплаті Новим кредитором за лотом, як переможцем зазначених відкритих торгів (аукціону) АТ «Дельта Банк» складає 36 621 000 грн.
Згідно п.5 Наявні у банку документи, що підтверджують права вимоги до Боржників, передаються Банком Новому кредитору за відповідним актом не пізніше п`яти днів із дати укладення цього Договору.
Витяг з такого акта про передачу банком новому кредитору прав вимоги по кредитному договору №368/ФКВ-07 від 11.10.2007 року, укладеному між банком та ОСОБА_1 , поданий  до матеріалів справи (а.с.55), у якому під порядковим номером 683 містяться дані боржника ОСОБА_1 та інформація про договір.
Товариство з обмеженою відповідальністю «Діджи фінанс» сплатило 20 серпня 2020 року Публічному акціонерному товариству «Дельта банк» кошти в порядку пункту 4 Договору до моменту набуття чинності договором про відступлення прав вимоги у розмірі 36 621000,00 грн без ПДВ, що підтверджується платіжним дорученням № 126 від 20 серпня 2020 року згідно з протоколом №UA-ЕА-2020-07-06-0000-b від 28.07.20 (а.с.56).
08 листопада 2020 року ПАТ «Дельта Банк» зверталось із заявою про видачу виконавчих листів у справі №0907/13930/2012 (а.с.50).
На а.с.64 наявна інформація про пересилання відправлень, здійснених ТОВ «Діджи фінанс», державному виконавцю, ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1 інформації про відступлення прав вимоги (а.с.61-64). 
За результатом пошуку виконавчих проваджень в АСВП станом 09.06.2021 виконавче провадження №42643558 перебуває на стадії примусового виконання.
Відповідно до положень Закону України «Про виконавче провадження» сторонами у виконавчому провадженні є стягувач та боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа, на користь чи в інтересах якої видано виконавчий документ. Боржником є фізична або юридична особа, визначена виконавчим документом.
Порядок заміни сторони виконавчого провадження визначено статтею 442 Цивільного процесуального кодексу України.
Відповідно до ч. 1 ст. 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.
Згідно частини першої статті 55 ЦПК України (процесуальне правонаступництво) у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.
Правонаступництвом у виконавчому проваджені є заміна кредитора з переходом до нього права вимоги до боржника, і такий кредитор у силу ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження»  має право звернутися про заміну сторони виконавчого провадження.
Так, відповідно до ч. 1 ст. 512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених ст. 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст. 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно з п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 512 ЦК України у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.
Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги. У зв`язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 442 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.
Тлумачення частини першої статті 512 ЦК України дозволяє стверджувати, що відступлення права вимоги є одним із випадків заміни кредитора в зобов`язанні, яке відбувається на підставі правочину. Відступлення права вимоги не є окремим видом договору, це правочин, який опосередковує перехід права. Відступлення права вимоги може відбуватися, зокрема, внаслідок договору: купівлі-продажу чи міни (частина тертя статті 656 ЦК України; дарування (частина друга статті 718 ЦК України; факторингу (глава 73 ЦК України).
Згідно частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив..
По своїй суті заміна кредитора в зобов`язанні внаслідок відступлення права вимоги є різновидом правонаступництва та можлива на будь-якій стадії процесу. У зв`язку з заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, і її заміна новим кредитором проводиться відповідно до частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» за заявою заінтересованої сторони. Такою заінтересованою особою є новий кредитор (правонаступник). Заміна сторони правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу. Без заміни сторони виконавчого провадження правонаступник позбавлений процесуальної можливості ставити питання про відкриття виконавчого провадження та вчиняти інші дії згідно із Законом України «Про виконавче провадження».
Такий правовий висновок викладений у Постанові Верховного Суду України від 20 листопада 2013 року у справі № 6-122цс13.
Аналогічна позиція міститься і у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у складі від 21 березня 2018 року по справі № 6-1355/10, провадження № 61-12076св18 (ЄДРСРУ № 73001190), у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 09 грудня 2019 року № 2-3627/09 (провадження № 61-16520сво18).
З наведеного слідує, що процесуальне правонаступництво у виконавчому провадженні це заміна на будь-якій стадії виконавчого провадження стягувача або боржника іншою особою у зв`язку з вибуттям правопопередника після постановлення щодо нього судового рішення i заміни його правонаступником, тобто підставою заміни кредитора внаслідок правонаступництва, в тому числі, й у виконавчому провадженні, є настання певних обставин, які мають юридичне значення і в результаті яких виникають цивільні права та обов`язки або пряма вказівка акта цивільного законодавства, що не залежить від умов та порядку здійснення виконавчого провадження органами і посадовими особами.
Таким чином, вибуття первісного кредитора і заміна його новим не скасовує обов`язковості виконання рішення суду, при цьому реалізувати право на примусове стягнення присуджених судом сум можливо лише шляхом заміни сторони стягувача, оскільки новий кредитор, без вирішення питання про заміну сторони у зобов`язанні, не має права звернутись до органу державної виконавчої служби із заявою про примусове виконання рішення суду.
Доводи апелянта про те, що стороною договору про відступлення прав вимоги на користь  ТОВ «Діджи фінанс» повинен бути Національний Банк України, оскільки ПАТ «Дельта Банк» перебував у процедурі ліквідації і виведення його з ринку здійснювалося за рішенням Національного банку України, а також договір про передачу активів та кредитних зобов`язань Укрпромбанку на користь Дельта Банку є трьохстороннім і однією із сторін був НБУ України (а.с.21-22)  не заслуговують на увагу.
Так, безперечно,  відповідно до  положень  частин 1 та 3 статті 1 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»  регулюються відносини між Фондом, банками, Національним банком України, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків.
Відносини, що виникають у зв`язку із створенням і функціонуванням системи гарантування вкладів фізичних осіб, виведенням неплатоспроможних банків з ринку та ліквідації банків, регулюються цим Законом, іншими законами України, нормативно-правовими актами Фонду та Національного банку України.
Однак, відповідно до частин 1 та 2 статті 3 зазначеного Закону  Фонд гарантування вкладів фізичних осіб є юридичною особою публічного права,  установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків у випадках, встановлених цим Законом.
За змістом частини  7 вказаної статті органи державної влади та Національний банк України не мають права втручатися в діяльність Фонду щодо реалізації законодавчо закріплених за ним функцій і повноважень. Взаємодія Фонду з Національним банком України та органами державної влади здійснюється в межах, визначених цим Законом, іншими актами законодавства. 
Відповідно до пункту 17 статті 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»  уповноважена особа Фонду - працівник Фонду, який від імені Фонду та в межах повноважень, передбачених цим Законом та/або делегованих Фондом, виконує дії із забезпечення виведення банку з ринку під час здійснення тимчасової адміністрації неплатоспроможного банку та/або ліквідації банку.
Із матеріалів справи встановлено, що договір № 2303/К/1 про відступлення прав вимоги від 02.09.2020 року, укладено між Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» в особі представника  Сухенка Ю.В., який діяв на підставі довіреності, виданої Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Дельта Банк» Кадировим В.В., який мав повноваження відповідно до рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 181 від 02 жовтня 2015 року «Про початок процедури ліквідації АТ «Дельта Банк» та делегування повноважень ліквідатора банку», рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб «Про продовження строків здійснення процедури ліквідації АТ «Дельта Банк» та делегування повноважень ліквідатора» від 20 лютого 2017 року № 619,  рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб «Про продовження строків здійснення процедури ліквідації АТ «Дельта Банк» та делегування повноважень ліквідатора» від 04 квітня 2019 року № 772, рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб «Про зміну уповноваженої особи Фонду на ліквідацію АТ «Дельта Банк»» від 24 грудняі 2019 року № 3340 відоповідно до  Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», з однієї сторони, та ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС», з другої сторони.
Згідно інформації, яка міститься у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців про юридичну особу Товариство з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» (ідентифікаційний код юридичної особи 42649746) види діяльності товариства пов`язані із наданням фінансових послуг (64.99, 66.19) 
Таким чином, права вимоги, які належали  ПАТ «Дельта Банк» за результатами відкритих торгів  (електронного аукціону) були відчужені на користь ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» Фондом гарантування вкладів фізичних осіб, тобто юридичною особою публічного права, яка створена з метою забезпечення виведення банку з ринку під час здійснення тимчасової адміністрації неплатоспроможного банку та/або ліквідації банку, іншій юридичній особі, діяльність якої пов`язана із наданням фінансових послуг.
Законодавством не передбачено участі у договорі Національного банку України.
Відповідно до частини першої статті 129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.
Пунктом 9 частини другої статті 129 Конституції України встановлено, що основними засадами судочинства є обов`язковість судового рішення.
Відповідно до частини першої статті 18 Цивільного процесуального кодексу України,судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.
Перевіряючи законність оскаржуваної ухвали, колегія суддів також враховує чинність укладеного договору про відступлення прав вимоги, який і надає суду право замінити кредитора у зобов`язанні (ч. 1 ст. 55 ЦПК України).
З урахуванням викладених обставин, колегія суддів вважає обґрунтованими висновки  суду першої інстанції про наявність правових підстав щодо заміни сторони у зобов`язанні його правонаступником.
Щодо посилань апелянта на те, що його не було залучено до розгляду справи як заінтересовану особу, слід зазначити наступне. ОСОБА_1 є безпосереднім учасником справи, про розгляд якої повідомлявся на загальних умовах, визначених ст.442 ЦПК України, відповідно до якої суд розглядає заяву про заміну сторони її правонаступником з повідомленням учасників справи та заінтересованих осіб. Неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.
Із матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_1 направлялась повістка про виклик до суду (а.с.74), тобто питання розглянуто у загальному порядку. Неявка сторони виконавчого провадження у судове засідання не перешкоджала вирішенню цього питання.
З урахуванням наведеного колегія суддів вважає, що судом першої інстанції було дотримано норми матеріального та процесуального права, доводи апелянта не дають підстав для скасування правильної по суті ухвали суду,  а тому її слід залишити без змін.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 374,375,381-384 ЦПК України, суд
                                                п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 18 березня 2021 року -  без змін.
Постанова набирає законної сили з дня прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Судді:                                                                                                           І.О. Максюта
                                                                                                                      Л.В. Василишин
                                                                                                                      М.Д.Горейко
Повний текст постанови складено 15 червня 2021 року.