УХВАЛА

02 квітня 2021 року 
Київ
справа №9901/132/20
адміністративне провадження №Зі/9901/31/21

Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Мороз Л.Л., розглянувши в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про відвід судді Гусака М.Б. від розгляду справи №9901/132/20,-
ВСТАНОВИВ:
У провадженні Верховного Суду перебуває справа за позовом ОСОБА_1 до Вищої ради правосуддя (далі - ВРП) про визнання протиправним та скасування рішення від 23 квітня 2020 року № 1044/0/15-20 "Про звільнення     ОСОБА_1 з посади судді Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська на підставі пункту 3 частини шостої статті 126 Конституції України". 
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25 травня 2020 року для розгляду цієї справи визначено таку колегію суддів: головуючий суддя Васильєва І.А., судді: Гусак М.Б., Усенко Є.А., Пасічник С.С., Юрченко    В.П.
На адресу Суду позивачем надіслана заява про відвід судді Гусака М.Б. та доповнення до заяви про відвід судді Гусака М.Б. від розгляду справи № 9901/132/20 з підстав, передбачених пунктом 4 частини 1 статті 36 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), а саме за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.
В обґрунтування заяви ОСОБА_1 посилається на те, що суддя Гусак М.Б. обіймав посаду члена Першої Дисциплінарної палати Вищої ради правосуддя, отже зазначений суддя наразі розглядає справу проти своїх колишніх колег з  Вищої ради правосуддя.
Крім того, у відношенні неї, ухвалою Першої Дисциплінарної палати Вищої ради правосуддя від 30 литопада 2018 року за № 3663/1дп/15-18, на підставі результатів перевірки та висновку члена Першої Дисциплінарної палати Вищої ради правосуддя Гусака М.Б. було відкрито дисциплінарне провадження. Та під час розгляду  дисциплінарного провадження у Гусака М.Б. було упереджене ставляння до неї.
За результатами розгляду заяви про відвід, колегія суддів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду ухвалою від 31 березня 2021 року визнала відвід необґрунтованим, передала заяву позивача про відвід судді           Гусака М.Б. для визначення судді, який не входить до складу суду, що розглядає дану справу, в порядку, передбаченому Кодексом адміністративного судочинства України. 
За результатами автоматизованого розподілу заяву ОСОБА_1 про відвід  01.04.2021 передано на розгляд судді Мороз Л.Л.
Перевіривши заяву, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення відводу з огляду на таке.
Підстави для відводу (самовідводу) судді визначено статтею 36 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до частини першої якої суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу):
1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі;
2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи;
3) якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;
4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді;
5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу.
Головна мета відводу - гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи. У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Білуха проти України» зазначено, що «у кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу й такий ступінь, що свідчать про небезсторонність суду». Стосовно відводу (як права сторони його ініціювати) вказано, що «особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного». Безумовно, сторони можуть побоюватися, що суддя є небезстороннім, але «вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими».
Крім того, при визначенні наявності у відповідній справі законних підстав сумніватися в безсторонності певного судді позиція особи, про яку йдеться, має важливе, але не вирішальне значення. Вирішальне значення при цьому матиме можливість вважати такі сумніви об`єктивно обґрунтованими, іншими словами, "має не лише здійснюватися правосуддя - ще має бути видно, що воно здійснюється". Адже йдеться про необхідність забезпечення довіри, яку суди в демократичному суспільстві повинні вселяти у громадськість (рішення Європейського Суду з прав людини від 10 грудня 2009 року у справі "Мироненко і Мартенко проти України", заява N 4785/02 та рішення Європейського Суду з прав людини від 9 січня 2013 року у справі "Олександр Волков проти України", заява N 21722/11).
Проаналізувавши аргументи, якими позивач обґрунтовує заявлений відвід, Верховний Суд дійшов висновку, що такі не доводять наявності обставин, які могли б за суб`єктивними чи об`єктивними критеріями викликати сумнів в об`єктивності або неупередженості судді Гусака М.Б. при розгляді цієї справи як підстави для відводу відповідно до пункту 4 частини першої статті 36 КАС України.
Отже, з огляду на наведені положення статті 36 Кодексу адміністративного судочинства України, у задоволенні заяви про відвід судді Гусака М.Б. слід відмовити.
Керуючись статтями 36, 39, 40, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд, -
УХВАЛИВ:
Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід відвід судді Гусака М.Б. від розгляду справи №9901/132/20.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

...........................
Л.Л. Мороз,
Суддя Верховного Суду