УХВАЛА

28 квітня 2021 року 
м. Київ
справа № 640/2904/20
адміністративне провадження № К/9901/14228/21
Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Бучик А.Ю., перевіривши касаційну скаргу Первинної профспілкової організації співробітників Акціонерного товариства "Приватбанк" на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 листопада 2020 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 23 березня 2021 року у справі №640/2904/20 за позовом Первинної профспілкової організації співробітників Акціонерного товариства "Приватбанк" до Національний  банк України, треті особи - Акціонерне товариство "Комерційний банк "Приватбанк", ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ,
УСТАНОВИВ:
Первинна профспілкова організація співробітників Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» звернулась до суду з позовом до Національного банку України, треті особи: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,         ОСОБА_3 , Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк», в якому просила:
- визнати протиправною бездіяльність Національного банку, яка полягає в ненаправленні до АТ КБ «ПриватБанк» вимоги про зміну керівників цього банку          ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 за недотримання вимог закону про бездоганну ділову репутацію;
- зобов`язати Національний банк направити до АТ КБ «Приватбанк» вимогу про зміну керівників цього банку ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 за недотримання вимог закону про бездоганну ділову репутацію.
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 листопада 2020 року, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від  23 березня 2021 року,  у задоволенні позову відмовлено.
20.04.2021 до Верховного Суду надійшла касаційна скарга Первинної профспілкової організації співробітників Акціонерного товариства "Приватбанк" на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.11.2020 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 23.03.2021 у справі №640/2904/20.
Відповідно до пункту 4 частини другої  статті 330 Кодексу адміністративного судочинства України  (далі -  КАС України) у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених)  статтею 328 цього Кодексу  підстави (підстав).
Згідно з частиною четвертою статті 328 КАС України  підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою    статті 353 цього Кодексу.
Підставами касаційного оскарження рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.11.2020 та постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від  23.03.2021 Первинна профспілкова організація співробітників Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» зазначає пункт 1 частини четвертої    статті 328 КАС України.
В обгрунтування зазначеної підстави касаційного оскарження скаржник вказує, що суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду від 17.07.2018 у справі №826/7817/16.
Натомість, обов`язкових умов у їх взаємозв`язку, передбачених для оскарження судових рішень в касаційному порядку на цій підставі скаржник не наводить.
Так, обов`язковими умовами при оскарженні судових рішень на підставі пункту 1 частини четвертої    статті 328 КАС України  є зазначення у касаційній скарзі: 1) норми матеріального права, яку неправильно застосовано судами; 2) постанови Верховного Суду і який саме висновок щодо застосування цієї ж норми у ній викладено;                3) висновок судів, який суперечить позиції Верховного Суду; 4) в чому полягає подібність правовідносин у справах (у якій викладено висновок Верховного Суду i у якій подається касаційна скарга).
Крім того, при поданні касаційної скарги на підставі пункту 1 частини четвертої    статті 328 КАС України  зазначені скаржником норми права, які на його переконання неправильно застосовано судами, повинні врегульовувати спірні правовідносини, а питання щодо їх застосування ставилося перед судами попередніх інстанції в межах підстав позову та/або заперечень сторін (наприклад, з точки зору порушення їх позивачем/відповідачем).
Подібність правовідносин означає, зокрема, тотожність суб`єктного складу учасників відносин, об`єкта та предмета правового регулювання, а також умов застосування правових норм (зокрема, часу, місця, підстав виникнення, припинення та зміни відповідних правовідносин). Зміст правовідносин з метою з`ясування їх подібності в різних рішеннях суду (судів) визначається обставинами кожної конкретної справи.
При цьому, обставини, які формують зміст правовідносин і впливають на застосування норм матеріального права, та оцінка судами їх сукупності не може вважатися подібністю правовідносин.
Різниця у встановлених обставинах у сукупності з наданими сторонами доказами об`єктивно впливає на умови застосування правових норм.
Так, у справі № 826/7817/16 спір стосувався бездіяльності Національного банку України щодо невіднесення Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до категорії проблемних відповідно до пункту 2 частини першої статті 75 Закону України від 07 грудня 2000 року № 2121-III «Про банки і банківську діяльність».
Натомість, у справі, що розглядається (№640/2904/20), спір стосується бездіяльності Національного банку України, яка полягає в ненаправленні до АТ КБ «ПриватБанк» вимоги про зміну керівників цього банку за недотримання вимог закону про бездоганну ділову репутацію.
З огляду на наведене, посилання скаржника на подібність правовідносин, є незмістовними.
З урахуванням змін до  КАС України, які набрали чинності 08.02.2020, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, а тому відсутність у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження унеможливлює її прийняття та відкриття касаційного провадження.
Згідно з ч. 2  ст. 341 КАС України, суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.
Згідно з п. 4 ч. 5  ст. 332 КАС України  касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.
Враховуючи те, що заявником не викладено передбачених цим Кодексом підстав для оскарження судового рішення у касаційному порядку, зокрема, не наведено доводів, які є підставами для відкриття касаційного провадження на підставі пункут 1 частини 4 статті 328 КАС України, касаційну скаргу необхідно повернути особі, яка її подала, відповідно до пункту 4 частини п`ятої  статті 332 КАС України.
Відповідно до ч. 7  ст. 332 КАС України  копія ухвали про повернення касаційної скарги надсилається учасникам справи у порядку, визначеному  ст. 251 цього Кодексу. Скаржнику надсилається копія ухвали про повернення касаційної скарги разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами. Копія касаційної скарги залишається в суді касаційної інстанції.
Повернення Верховним Судом касаційної скарги та надання заявнику права в межах розумних строків та при дотриманні всіх інших вимог процесуального закону на повторне звернення до Верховного Суду з такою скаргою, не є обмеженням доступу до суду (зокрема, що гарантовано п. 8 ч. 2  ст. 129 Конституції України), та забезпечує практичну можливість реалізації права особи на суд у формі касаційного оскарження судового рішення учасником справи особисто або через представника.
Керуючись статтями  248,  330,  332 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу Первинної профспілкової організації співробітників Акціонерного товариства "Приватбанк" на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.11.2020 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 23.03.2021 у справі №640/2904/20 - повернути скаржнику.
Роз`яснити скаржнику, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, встановленому законом.
Копію ухвали про повернення касаційної скарги надіслати учасникам справи. Скаржнику надіслати копію ухвали про повернення касаційної скарги разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Суддя                                      	А.Ю. Бучик