Ухвала
 
11 травня 2021 року
м. Київ
 
справа № 2018/2-2056/11
провадження № 61-6971ск21
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Краснощокова Є. В. (суддя-доповідач), Дундар І. О., Тітова М. Ю., розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Київського  районного суду м. Харкова від  03 серпня 2020 року та постанову Харківського апеляційного суду від 22 березня 2021 року у справі за заявою ОСОБА_1 про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню у справі за позовом АТ «Перший Український міжнародний банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
ВСТАНОВИВ:
Ухвалою Київського  районного суду м. Харкова від 03 серпня 2020 року, залишеною без змін постановою Харківського апеляційного суду від 22 березня 2021 року, у задоволенні заяви ОСОБА_1 про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню відмовлено.
У квітні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою на ухвалу Київського  районного суду м. Харкова від  03 серпня 2020 року та постанову Харківського апеляційного суду від 22 березня 
2021 року. Посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права ОСОБА_1 просить скасувати оскаржені судові рішення і ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити заяву.
У відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з таких підстав.
Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом (пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України, пункт 9 частини третьої статті 2 ЦПК України).
Відповідно до частини першої статті 406 ЦПК України ухвали судів першої та апеляційної інстанцій можуть бути оскаржені в касаційному порядку у випадках, передбачених пунктами 2, 3 частини першої статті 389 цього Кодексу.
Згідно пункту 2 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6, 7, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду 
в апеляційному порядку.
Оскарження ухвали щодо виправлення помилки у виконавчому документі або визнання його таким, що не підлягає виконанню передбачено пунктом 25 частини першої статті 353 ЦПК України.
Водночас стаття 389 ЦПК України містить норму, яка визначає перелік ухвал суду першої інстанції, які можуть бути оскаржені у касаційному порядку після їх перегляду в апеляційному порядку.
Тлумачення пункту 25 частини першої статті 353 та частини першої статті 389 ЦПК України свідчить, що оскарження ухвал про виправлення помилки у виконавчому документі або визнання його таким, що не підлягає виконанню у касаційному порядку не передбачено.
За таких обставин та з урахуванням вказаних норм процесуального права оскаржені судові рішення не підлягають оскарженню у касаційному порядку.
Відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє 
у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
Керуючись статтями 260, 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Київського  районного суду м. Харкова від  
03 серпня 2020 року та постанову Харківського апеляційного суду від 22 березня 2021 року у справі за заявою ОСОБА_1 про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню у справі за позовом АТ «Перший Український міжнародний банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді:                                                                                     Є. В. Краснощоков 
 
        І. О. Дундар
 
        М. Ю. Тітов