КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
 
П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М     У К Р А Ї Н И
26 квітня 2021 року
 
справа №753/1022/21 
                                   
провадження № 33/824/2215/2021 
 
Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ   Музичко С.Г., розглянувши справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Дарницького районного суду м. Києва від  25 березня 2021 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1  ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, 
 
В С Т А Н О В И В :
 
Постановою Дарницького районного суду м. Києва від  25 березня 2021 року   ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Стягнуто судовий збір на користь держави у розмірі 454 грн 00 коп.
Не погоджуючись із постановою суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану постанову скасувати та закрити провадження у справі за відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Вимоги обґрунтовані тим, що висновки суду не відповідають фактичним обставинами справи. Зазначає, що в період часу, який зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення, а саме о 16 год. 15хв., він не здійснював керування транспортним засобом, а тому не може бути притягнутий до відповідальності за даним протоколом. Вказує на те, що пояснення свідків є ідентичними та виготовлені на заздалегідь виготовлених бланках, та вважає такі пояснення нікчемними. Зазначає, що йому не було  роз`яснено права та наслідки відмови від проходження огляду. Крім того, ОСОБА_1 пройшов  медичний огляд в медичній установі, відповідно до висновку якої  слідів алкоголю та психотропних речовин в організмі не виявлено.
В судовому засіданні ОСОБА_1 апеляційну скаргу підтримав, просив її задовольнити. 
Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, серія ДПР 18 №047466, ОСОБА_1 , 03.01.2021 приблизно о 16 год. 15 хв. в м. Києві, по вул. М. Хвильового керував транспортним засобом з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: блідність шкіряного покриву, тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на визначення стану сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.
До протоколу додані письмові пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які засвідчили факт відмови ОСОБА_1   пройти огляд для визначення стану сп'яніння.
Відмова від проходження огляду на стан сп`яніння також підтверджена записом із відеореєстратора працівника поліції, в якому зафіксовано в присутності двох свідків відмову ОСОБА_1  пройти огляд у встановленому законом порядку. 
Відповідно до вимог п.2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачено відповідальність як за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, так і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Вирішуючи питання щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, суд першої інстанції, на підставі доказів, зокрема: протоколу про адміністративне правопорушення; письмових пояснень свідків, які засвідчили відмову водія пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння, а також даних відеозапису з нагрудної камери (відеореєстратора) працівника поліції, дійшов обґрунтованого висновку про порушення водієм ОСОБА_1 пункту 2.5 ПДР України.
Посилання в апеляційній скарзі на те, що пояснення свідків виготовлені на шаблонних  бланках, де міститься інформація про відмову від проходження огляду на стан сп'яніння за допомогою спеціального приладу «Драгер», не спростовує відмову ОСОБА_1 від проходження огляду у лікаря-нарколога та не може бути підставою для скасування постанови.
Проходження ОСОБА_1 самостійно огляду щодо визначення стану сп`яніння  у медичному закладі не звільняє останнього від відповідальності за відмову від проходження такого огляду,  що передбачена ст. 130 КУпАП.
Доводи апеляційної скарги про те, що у час, зазначений у протоколі, ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, судом не приймається, оскільки протокол підписаний правопорушником, та зауважень до протоколу зазначено не було. 
Доказів на спростування викладених у протоколі про адміністративне правопорушення та постанові суду обставин матеріали справи не містять.
Враховуючи сукупність наведених обставин, апеляційний суд вважає, що вина ОСОБА_1 у порушенні ним п. 2.5 ПДР України та вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП доведена повністю, підстав для скасування постанови суду першої інстанції та закриття справи за відсутністю складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не встановлено, тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -
 
П О С Т А Н О В И В :
 
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Постанову Дарницького районного суду м. Києва від  25 березня 2021 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили негайно та оскарженню не підлягає. 
 
            Суддя