Ухвала
 
25 травня 2021 року
м. Київ
справа № 766/8991/20
провадження № 61-17882ск20
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Тітова М. Ю. (суддя-доповідач), Дундар І. О., Краснощокова Є. В., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 20 серпня 2020 року та постанову Херсонського апеляційного суду від 29 жовтня 2020 року у справі за скаргою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на дії Головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Херсонській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Іванченко Марини Вадимівни, заінтересована особа - акціонерне товариство комерційний банк «Приват Банк»,
встановив:
У червні 2020 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду із скаргою на дії Головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Херсонській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Іванченко М. В. (далі - Державний виконавець), заінтересована особа - акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - АТ КБ «ПриватБанк»).
Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 20 серпня 2020 року, залишеною без змін постановою Херсонського апеляційного суду від 29 жовтня 2020 року, у задоволенні скарги відмовлено.
30 листопада 2020 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду із касаційною скаргою ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 20 серпня 2020 року та постанову Херсонського апеляційного суду від 29 жовтня 2020 року.
Ухвалою Верховного Суду від 21 грудня 2020 року та від 10 лютого 2021 року касаційну скаргу без руху з наданням строку для усунення її недоліків.
На виконання вимог вищевказаної ухвали заявниками надіслано до Верховного Суду докази сплати судового збору у визначеному розмірі.
Згідно з абзацом 2 частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).
Касаційна скарга подана у строк, передбачений законом, за формою та змістом відповідає вимогам статті 392 ЦПК України. 
Оскільки наведені в касаційній скарзі доводи містять підстави, передбачені частиною другою статті 389 ЦПК України для відкриття касаційного провадження та викликають необхідність їх перевірки, слід відкрити касаційне провадження в цій справі та витребувати матеріали справи.
Керуючись статтями 389, 390, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду
ухвалив:
Відкрити касаційне провадження у вказаній справі.
Витребувати з Херсонського міського суду Херсонської області цивільну справу № 766/8991/20 за скаргою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на дії Головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Херсонській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Іванченко Марини Вадимівни, заінтересована особа - акціонерне товариство комерційний банк «Приват Банк».
Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк до 09 липня 2021 року. 
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                                 М. Ю. Тітов
 
                                                                                                            І. О. Дундар
 
                                                                                                            Є. В. Краснощоков