ПОСТАНОВА 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 квітня 2021 року

Справа № 711/8578/20		
Провадження № 22-ц/821/369/21		
Категорія: скарга на ухвалу   	  	

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої: Карпенко О.В.  
суддів: Василенко Л.І., Єльцова В.О.
за участю секретаря: Анкудінова О.І.  

учасники справи: 
позивач:  ОСОБА_1 
відповідач: Акціонерне  товариство «Альфа-Банк», Державний нотаріус Першої Черкаської нотаріальної контори Черкаського міського нотаріального округу Черкаської області Починок Юлія Вадимівна, Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» 
третя особа: Приатний нотаріус Київського міського нотаріального округу Ковальчук Сергій Петрович

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси апеляційну скаргу  представника АТ «Альфабанк» – адвоката Луньової Анни Геннадіївни на ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 16 грудня 2020 року (ухвалену у приміщенні Придніпровського районного суду м. Черкаси під головуванням судді Скляренко В.М., повний текст ухвали виготовлено 16 грудня 2020 року) про забезпечення позову у  цивільній справі  за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Альфа-Банк», Державного нотаріуса Першої Черкаської нотаріальної контори Черкаського міського нотаріального округу Черкаської області Починок Юлії Вадимівни, Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», третя особа: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Ковальчук Сергій Петрович про визнання договору недійсним, скасування рішення, вилучення запису з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та відновлення відомостей в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно,-

в с т а н о в и в :

10 грудня 2020 року ОСОБА_1 звернулася до Придніпровського районного суду м. Черкаси із позовом до Акціонерного товариства «Альфа-Банк», Державного нотаріуса Першої Черкаської нотаріальної контори Черкаського міського нотаріального округу Черкаської області Починок Ю.В., Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», третя особа: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Ковальчук С.П. про визнання договору недійсним, скасування рішення, вилучення запису з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та відновлення відомостей в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.
Одночасно із позовною заявою  ОСОБА_1  подала до Придніпровського районного суду м. Черкаси  заяву  про забезпечення позову, в якій просила вжити заходи забезпечення поданого нею позову шляхом накладення арештута встановлення заборони вчинення будь-яких дій будь-яким особам у будь-який спосіб щодо продажу, відчуження, або переоформлення у інший спосіб чи проведення реєстраційних дій відносно нерухомого майна позивачки ОСОБА_1 , а саме вбудовано-прибудованого приміщення аптеки, загальною площею 76,8 кв.м., розташованою за адресою АДРЕСА_1 , номер об`єкта нерухомого майна 20727303, в тому числі рухомого майна, яке перебуває у зазначеному приміщенні та є власністю ОСОБА_1 до отримання остаточного рішення по даній справі.
В обґрунтування заяви ОСОБА_1 вказувала, що 19 листопада 2020 року вона отримала Інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомості (номер інформаційної довідки 233235671), з якої їй стало відомо про те, що 5 лютого 2020 року Державний нотаріус Першої Черкаської нотаріальної контори Черкаського міського нотаріального округу Черкаської області Починок Юлія Вадимівна, діючи як державний реєстратор, внесла запис (номер запису 35384475) у Єдиний державний реєстр прав власності про право власності на нерухоме майно позивачки: вбудовано-прибудовані приміщення аптеки, загальною площею: 76,8 кв.м., а саме приміщення №№ 63-1, 63-2, 63-3, 63-4, 63-5, 63-6, 63-7, 63-8, 63-9, 63-10, 63-11, що розташовані за адресою: АДРЕСА_2 (номер об`єкта нерухомого майна 20727303), зареєструвавши його за АТ «Альфа-Банк» на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 51026127 від 07.02.2020 року та Іпотечного договору № ІД 899/06-034-661 від 22 жовтня 2007 року серія та номер: 6843.
ОСОБА_1 вказує, що зазначений іпотечний договір був укладений між нею, як іпотекодателем, та АКБ СР «Укрсоцбанк», як іпотекодержателем, в забезпечення виконання кредитних зобов`язань ОСОБА_2 відповідно до Договору про надання невідновлювальної кредитної лінії № 899/06-034-661 від 22 жовтня 2007 року, який позичальник укладав з АКБ СР «Укрсоцбанк».
Також, заявниця зазначає, що відповідно до Інформаційної довідки № 233235671 від 19 листопада 2020 року вбачається, що 7 лютого 2020 року державний нотаріус Першої Черкаської нотаріальної контори Черкаського міського нотаріального округу Черкаської області Починок Ю.В., діючи як державний реєстратор, внесла запис про іпотекодержателя (у розділі «Актуальна інформація про державну реєстрацію іпотек», номер запису 35384516 від 22 жовтня 2007 року) на зазначене нерухоме майно позивачки з відомостями про суб`єкта - іпотекодержателя: АТ «Альфа-Банк», згідно рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 51026127 від 7 лютого 2020 року. Підставою для державної реєстрації став Договір про порядок дій щодо внесення змін до державного реєстру речових прав на нерухоме майно, серія та номер 1319, виданий 10 жовтня 2019 року, видавник приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Ковальчук С.П.
Також ОСОБА_1 вказує, що Договір про порядок дій щодо внесення змін до державного реєстру речових прав на нерухоме майно, серія та номер: 1319, виданий 10 жовтня 2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ковальчук С.П. між нею (позивачкою) та Іпотекодержателем – АКБ СР «Укрсоцбанк» не погоджувався і не укладався.
ОСОБА_1 зазначає, що при здійсненні державної реєстрації права власності в частині реєстрації Договору про порядок дій щодо внесення змін до державного реєстру речових прав на нерухоме майно серія та номер 1319, який виданий 10.10.2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ковальчук С.П. були допущені чисельні порушення норм діючого законодавства, передбачених Законом України «Про нотаріат», Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майна та їх обтяжень», Законом України «Про іпотеку».
Враховуючи вищенаведене, з метою захисту своїх порушених прав ОСОБА_1 звернулася до Придніпровського райсуду м. Черкаси із відповідним позовом та з метою забезпечення заявленого нею позову із заявою про його забезпечення позову, в якій просила накласти арешт шляхом заборони вчинення будь-яких дій будь-яким особам у будь-який спосіб щодо продажу, відчуження або переоформлення у інший спосіб чи проведення реєстраційних дій відносно нерухомого майна заявника/позивача/ ОСОБА_1 , а саме: вбудовано-прибудованих приміщень аптеки, загальною площею 76,8 кв.м., що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . 
Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 16 грудня 2020 року заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову - задоволено частково.
Заборонено державним реєстраторам прав на нерухоме майно та органам державної реєстрації прав, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» вчиняти будь-які реєстраційні дії, пов`язані з відчуженням вбудовано-прибудованого приміщення аптеки, загальна площа: 76,8 кв.м., на плані земельної ділянки літ. «А-12- 14», а саме: приміщення №№ 63-1, 63-2, 63-3, 63-4, 63-5, 63-6, 63-7, 63-8, 63-9, 63-10, 63-11, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 (номер об`єкта нерухомого майна 20727303), яке на праві власності належить АТ «Альфа-Банк».
Копію ухвали – направлено для виконання до Центру надання адміністративних послуг м. Черкаси.
Не погоджуючись з ухвалою суду, АТ «Альфа-Банк» оскаржило її в апеляційному порядку, подавши 11 січня 2021 року апеляційну скаргу, в які        й представник банку,вважаючи оскаржувану ухвалу суду такою, що постановлена із порушенням вимог процесуального та матеріального права, при нез`ясуванні обставин, що мають значення для правильного вирішення поданої ОСОБА_1 заяви про забезпечення позову, просило суд скасувати ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 16 грудня 2020 року та постановити нове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову у повному обсязі.
Апеляційна скарга АТ «Альфа-Банк», зокрема, мотивована тим, що судом першої інстанції при винесенні оскаржуваної ухвали не було з`ясовано обставини, які мають значення по справі, суд застосував заходи забезпечення позову, які не можна визнати співмірними заявленим ОСОБА_1 позовним вимогам, не зазначив жодних мотивів про обґрунтованість припущення про те, що невжиття заходів забезпечення позову може в майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення. Також особа, що подала апеляційну скаргу, посилається на те, що суд при постановленні ухвали не врахував інтересів банку, як стягувача.
Окрім цього зазначає, що суд першої інстанції, приймаючи до розгляду заяву про забезпечення позову не звернув уваги також на те, що заява не містить пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення, не дослідив необхідність зустрічного забезпечення з урахуванням необхідності гарантії виконання зобов`язань позичальника за кредитним договором, яке забезпечується іпотекою.
Враховуючи вищевикладене, на думку АТ «Альфа-Банк», ухвала суду першої інстанції про забезпечення позову є безпідставною та такою, що підлягає до скасування.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 , посилаючись на те, що доводи, викладені в апеляційній скарзі АТ «Альфа-Банк», є необґрунтованими та такими, що не базуються на положеннях процесуального закону, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу Придніпровського райсуду м. Черкаси від 16 грудня 2020 року – залишити без змін.
Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. (ч.1 та ч. 2 ст. 367 ЦПК України).
Переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга АТ «Альфа-Банк» не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.
Відповідно до вимог частин першої, другої статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.
Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Пунктом 4 частини першої статті 150 ЦПК України визначено, що позов забезпечується, зокрема, забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання.
Відповідно до частини третьої статті 150 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.
У пунктах 1, 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» судам роз`яснено, що забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи після відкриття провадження у ній, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.
Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.  
Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Статтею 124 Конституції України визначено принцип обов`язковості судових рішень, який із огляду на положення статей 18, 157 ЦПК України  поширюється також на ухвалу суду про забезпечення позову. 
Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.
При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості забезпечення позову з урахуванням співмірності із заявленими вимогами, відповідності виду забезпечення позову позовним вимогам, збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників процесу.
У постанові Верховного Суду від 20 лютого 2019 року у справі № 754/4437/18 (провадження № 61-47464св18) зроблено висновок про те, що при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.
Є необґрунтованими посилання в апеляційній скарзі на те, що суд вжив заходи забезпечення позову без достатніх правових підстав для цього, оскільки дані посилання спростовуються наявними матеріалами справи.
Прийнявши до уваги суть та предмет виниклого між сторонами спору, врахувавши той факт, що існує реальна загроза, пов`язана із можливістю нинішнього власника майна ( щодо якого існує спір) - АТ «Альфабанк» вчинити дії, направлені на відчуження приміщення аптеки, суд першої інстанції прийшов до обгрунтованого висновку про необхідність часткового задоволення заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову та заборони державним реєстраторам прав на нерухоме майно та органам державної реєстрації прав, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» вчиняти будь-які реєстраційні дії, пов`язані з відчуженням вбудовано-прибудованого приміщення аптеки, загальною площею: 76,8 кв.м., розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . 
При цьому, правильно констатовано, що вжиті судом першої інстанції заходи забезпечення позову спроможні забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову.
Інші доводи, наведені в апеляційній скарзі, суттєвими не являються і не спростовують висновку суду першої інстанції.
Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). 
У відповідності до вимог ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права. 
Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що постановлене у справі рішення є законним та обґрунтованим і підстав для його зміни чи скасування за наведеними у скарзі доводами, не вбачає.

Керуючись ст.ст. 149,375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в  :

Апеляційну скаргу, подану представником АТ «Альфабанк» – адвокатом Луньовою Анною Геннадіївною на ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 16 грудня 2020 року –залишити без задоволення.
Ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 16 грудня 2020 року про забезпечення позову у  цивільній справі  за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Альфа-Банк», Державного нотаріуса Першої Черкаської нотаріальної контори Черкаського міського нотаріального округу Черкаської області Починок Юлії Вадимівни, Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», третя особа: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Ковальчук Сергій Петрович про визнання договору недійсним, скасування рішення, вилучення запису з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та відновлення відомостей в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно – залишити без змін.
Судові витрати, понесені у зв`язку із переглядом справи у суді апеляційної інстанції – залишити за особою, яка подала апеляційну скаргу.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення, в порядку та за умов, визначених ЦПК України.

Головуючий                                                                О.В. Карпенко

Судді                                                                        Л.І. Василенко

                                                                               В.О. Єльцов

/повний текст постанови суду виготовлений 13 квітня 2021 року/