ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

26 травня 2021 року	  м. Одеса	Справа № 915/848/20	
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого: суддів  секретар судового засідання  представники сторін	Богатиря К.В. Мишкіної М.А., Філінюка І.Г.   Чеголя Є.О.  у судове засідання не з`явилися	
 розглянувши апеляційну скаргу  	  Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро Ліфт» 	
на рішення господарського суду	 Миколаївської області 	
від	21.10.2020 (суддя суду першої інстанції Семенчук Н.О., дата і місце постановлення рішення: 21.10.2020 (повний текст складено – 28.10.2020), м. Миколаїв, вул. Адміральська, 22, Господарський суд Миколаївської області) 	
у справі за позовом  до відповідача про	№ 915/848/20 Миколаївського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро Ліфт» стягнення 68000,00 грн.	
 	 	
 	        ВСТАНОВИВ:	

Миколаївське обласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України звернулось до Господарського суду Миколаївської області з позовною заявою, в якій просило суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро Ліфт» штраф у розмірі 34000,0 грн., пеню в розмірі 34000,0 грн. та судовий збір.
Рішенням Господарського суду Миколаївської області від 21.10.2020 позов задоволено; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро Ліфт» на користь Миколаївського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України штраф у розмірі 34000,00 грн., накладений рішенням адміністративної колегії Миколаївського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 10.10.2019 №25-ріш у справі №1-26.250/17-2019, та пеню в розмірі 34000,00 грн., яка нарахована за прострочення сплати штрафу; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро Ліфт» на користь Миколаївського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України судовий збір у сумі 2102,00 грн.
Рішення суду обґрунтовано тим, що Рішенням адміністративної колегії Миколаївського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України №25-ріш від 10.10.2019 у справі №1-26.250/17-2019 ТОВ “Євро Ліфт” притягнуто до відповідальності за вчинення порушення законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченого п.13 ст.50 Закону України “Про захист економічної конкуренції”. На відповідача накладено штраф у розмірі 34000,00 грн. Відповідач даний штраф не сплатив у строки, встановлені законом, тому вимоги щодо стягнення штрафу та пені є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

09.03.2020 до Південно-західного апеляційного господарського суду надійшла апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро Ліфт» на рішення Господарського суду Миколаївської області від 21.10.2020 по справі № 915/848/20.
Товариство з обмеженою відповідальністю «Євро Ліфт» вважає, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовані норми процесуального та матеріального права.
Апелянт вказав, що суд першої інстанції не вжив заходів щодо належного повідомлення Відповідача про слухання справи та не врахував зазначені обставини, формально обмежившись відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Вказане свідчить про порушення прав Відповідача на захист своїх цивільних, господарських прав та інтересів, передбачене ст.ст. 15, 16 Цивільного кодексу України; принципу змагальності сторін, права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи, передбачених ст.ст. 1, 9 ГПК України.
Апелянт також зазначив, що обґрунтованого розрахунку стягнення, виходячи із доходу (виручки) Відповідача у позові або його матеріалах, в рішенні суду першої інстанції, не зазначено. В матеріалах позову не вбачається згаданої в рішенні ТВ АКУ вимоги Позивача від 14.05.2019 № 64-02/816 про надання інформації щодо розміру доходу (виручки) Відповідача за 2018 рік.
На думку апелянта, Позивач не довів та не обґрунтував позовні вимоги в частині стягнення, і на це також не було звернено уваги суду першої інстанцій при винесенні рішення, чим порушено права Відповідача.
Керуючись викладеним вище, апелянт просить  скасувати рішення Господарського суду Миколаївської області від 21.10.2020 року у справі № 915/848/20 повністю і прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимоги.

Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи № 915/848/20 було визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя – Богатир К.В., судді Мишкіна М.А., Філінюк І.Г., що підтверджується витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.03.2020.
Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 15.03.2021 поновлено Товариству з обмеженою відповідальністю «Євро Ліфт» строк на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Миколаївської області від 21.10.2020 по справі №915/848/20; відкрито апеляційне провадження у справі № 915/848/20 за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро Ліфт» на рішення Господарського суду Миколаївської області від 21.10.2020; розгляд апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро Ліфт» на рішення Господарського суду Миколаївської області від 21.10.2020 у справі № 915/848/20 вирішено здійснювати у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи; встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу, а також будь-яких заяв чи клопотань з процесуальних питань до 15.04.2021; зупинено дію рішення Господарського суду Миколаївської області від 21.10.2020 у справі № 915/848/20.

16.04.2021 до Південно-західного апеляційного господарського суду від Миколаївського обласного територіального управління Антимонопольного комітету України надійшов відзив на апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро Ліфт» на рішення Господарського суду Миколаївської області від 21.10.2020 та заява про розгляд справи № 915/848/20 в порядку загального позовного провадження.
Відзив на апеляційну скаргу та вищевказану заяву від імені Миколаївського обласного територіального управління Антимонопольного комітету України підписано членом комісії з припинення Войтенковою І. На підтвердження повноважень даної особи до заяви були додані копія довіреності та наказ Антимонопольного комітету України № 119-ОД від 22.10.2020 «Про внесення змін до складу комісії з припинення Миколаївського обласного територіального відділення Комітету».
У своєму відзиві на апеляційну скаргу позивач зазначив, що Господарський суд Миколаївської області з`ясував усі обставини, що мають значення для справи, надав їм належну правову оцінку, правильно застосував норми матеріального права - Закони України "Про захист економічної конкуренції" та "Про Антимонопольний комітет України", та дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог відділення у повному обсязі.
Керуючись викладеним вище, позивач просить залишити рішення Господарського суду Миколаївської області від 21.10.2020 у справі №915/848/20 без змін, а апеляційну скаргу ТОВ «Євро Ліфт» - без задоволення.
Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 11.05.2021 відмовлено у задоволенні заяви Миколаївського обласного територіального управління Антимонопольного комітету України про розгляд справи № 915/848/20 в порядку загального позовного провадження; призначено справу № 915/848/20 для апеляційного перегляду в судовому засіданні з повідомленням сторін; справу № 915/848/20 вирішено розглянути в розумний строк відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод; повідомлено учасників справи про те, що судове засідання у справі № 915/848/20 відбудеться 26 травня 2021 року о 15:00 год. у приміщенні Південно-західного апеляційного господарського суду (м. Одеса, пр-т Шевченка, 29), зал судових засідань № 7, 3-й поверх; явка представників учасників справи не визнавалася обов`язковою; роз`яснено учасникам судового провадження їх право подавати до суду заяви про розгляд справ у їхній відсутності за наявними в справі матеріалами.

24.05.2021 до Південно-західного апеляційного господарського суду від Миколаївського обласного територіального управління Антимонопольного комітету України засобами поштового зв`язку надійшла заява (вихідний № 64-02/84 від 19.05.2021) про проведення судового засідання у режимі відеоконференції.
Окрім того 24.05.2021 на електронну пошту Південно-західного апеляційного господарського суду від Миколаївського обласного територіального управління Антимонопольного комітету України надійшло клопотання (вихідний 64-02/87 від 24.05.2021) про залишення без розгляду заяви (вихідний № 64-02/84 від 19.05.2021) про проведення судового засідання у режимі відеоконференції та проведення судового засідання за відсутності представника позивача.

26.05.2021 представники сторін у судове засідання не з`явилися, хоча про дату, час та місце проведення повідомлялися належним чином. Копія ухвали Південно-західного апеляційного господарського суду від 11.05.2021 про призначення судового засідання по справі №915/848/20 на 26.05.2021 о 15:00 направлялася на електронні адреса позивача та відповідача 12.05.2021, та була отримана ними в цей же день, що підтверджується наявними у матеріалах справи роздруківками з електронної пошти.
Окрім того, представник апелянта був повідомлений про дату, час та місце проведення судового засідання телефонограмою від 25.05.2021, яка долучена до матеріалів апеляційного провадження.
Як було зазначено вище, позивач клопотав про здійснення розгляду справи за його відсутності.
Також необхідно зазначити, що за змістом статті 2 Закону України «Про доступ до судових рішень» кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі. Ухвала Південно-західного апеляційного господарського суду від 11.05.2021 про призначення судового засідання по справі №915/848/20 на 26.05.2021 о 15:00, була оприлюднена на офіційному веб-порталі судової влади України 12.05.2021. Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України.
Сторони у розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження, та зобов`язані сумлінно користуватися наданими їм процесуальними правами (рішення Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України».)
Явка представників сторін у судове засідання, призначене на 26.05.2021, не визнавалась апеляційним господарським судом обов`язковою, про наявність у сторін доказів, які відсутні у матеріалах справи та без дослідження яких неможливо розглянути апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро Ліфт» на рішення Господарського суду Миколаївської області від 21.10.2020 по справі №915/848/20, до суду не повідомлялося.
Таким чином, колегія суддів вважає, що з метою розгляду апеляційної скарги у даній справі у строки, встановлені ГПК України, в даному судовому засіданні повинен відбутися розгляд апеляційної скарги по справі №915/848/20 по суті, не дивлячись на відсутність представників сторін, повідомлених про судове засідання належним чином. Відсутність зазначених представників сторін у даному випадку не перешкоджає вирішенню спору та не повинно заважати здійсненню правосуддя у встановлений законом строк.

Фактичні обставини, встановлені судом.

Рішенням адміністративної колегії Миколаївського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України №25-ріш від 10.10.2019 у справі №1-26.250/17-2019 (далі – рішення адміністративної колегії) (а.с.6,7) Товариство з обмеженою відповідальністю “Євро Ліфт” притягнуто до відповідальності за вчинення порушення законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченого п.13 ст.50 Закону України “Про захист економічної конкуренції”. На відповідача накладено штраф у розмірі 34000,00 грн.
Позивач вказує, що в судовому порядку рішення адміністративної колегії скасовано чи визнано недійсним не було та на теперішній час воно є чинним. Відповідачем доказів оскарження товариством рішення адміністративної колегії у судовому порядку не надано.
Позивач стверджує, що штраф відповідачем не було сплачено в строки, визначені Законом України “Про захист економічної конкуренції”, та станом на день подання позову у відділення відсутня інформація щодо сплати відповідачем штрафу. Дане посилання відповідач жодним чином не спростовує.
Частиною 2 ст.56 Закону України “Про захист економічної конкуренції” та ст.22 Закону України “Про Антимонопольний комітет України” встановлено, що рішення органів Антимонопольного комітету України є обов`язковими до виконання.
Згідно положень ст.25 Закону України “Про Антимонопольний комітет України” з метою захисту інтересів держави, споживачів та суб`єктів господарювання Антимонопольний комітет України, територіальні відділення Антимонопольного комітету України у зв`язку з порушенням законодавства про захист економічної конкуренції органами влади, юридичними чи фізичними особами подають заяви, позови, скарги до суду, в тому числі про зобов`язання виконати рішення органів Антимонопольного комітету України та стягнення не сплачених у добровільному порядку штрафів та пені.
Рішення (витяг з нього за вилученням інформації з обмеженим доступом, а також визначеної відповідним державним уповноваженим Антимонопольного комітету України, головою територіального відділення Антимонопольного комітету України інформації, розголошення якої може завдати шкоди інтересам інших осіб, які брали участь у справі), розпорядження органів Антимонопольного комітету України, голів його територіальних відділень надається для виконання шляхом надсилання або вручення під розписку чи доведення до відома в інший спосіб.
У разі, якщо вручити рішення, розпорядження, немає можливості, зокрема, внаслідок: - відсутності фізичної особи за останнім відомим місцем проживання (місцем реєстрації); - відсутності посадових осіб чи уповноважених представників суб`єкта господарювання, органу адміністративно-господарського управління та контролю за відповідною юридичною адресою, - рішення, розпорядження органів Антимонопольного комітету України вважається таким, що вручене відповідачу, через десять днів з дня оприлюднення інформації про прийняте рішення, розпорядження в офіційному друкованому органі (газета Верховної Ради України "Голос України", газета Кабінету Міністрів України "Урядовий кур`єр", "Офіційний вісник України", друковані видання відповідної обласної ради за останнім відомим місцем проживання чи місцем реєстрації, юридичної адреси відповідача) (ч.1 ст.56 Закону України «Про захист економічної конкуренції»).
Рішення адміністративної колегії було надіслано поштовим відправленням на адресу відповідача супровідним листом №64-02/1863 від 16.10.2019 (а.с.8). Вказаний лист відповідачем не було отримано, про що свідчить конверт із відміткою «за закінченням терміну зберігання» (а.с.9), в зв`язку з чим інформація про прийняте рішення була оприлюднена позивачем в офіційному друкованому виданні Кабінету Міністрів України - газета "Урядовий кур`єр" випуск №242 від 17.12.2019 (а.с.10), а тому, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що рішення вважається врученим відповідачу 27.12.2019.
Відповідно до ч.ч.2, 3 ст.56 Закону України “Про захист економічної конкуренції” рішення та розпорядження органів Антимонопольного комітету України, голів його територіальних відділень є обов`язковими до виконання. Особа, на яку накладено штраф за рішенням органу Антимонопольного комітету України, сплачує його у двомісячний строк з дня одержання рішення про накладення штрафу.
Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що штраф мав бути сплачений відповідачем у період з 28.12.2019 по 28.02.2020 включно.
Відповідно до ч.8 ст.56 Закону України “Про захист економічної конкуренції” протягом п`яти днів з дня сплати штрафу суб`єкт господарювання зобов`язаний надіслати відповідно до Антимонопольного комітету України або його територіального відділення документи, що підтверджують сплату штрафу. 
Відповідно до ч.5 ст.56 Закону України “Про захист економічної конкуренції” за кожний день прострочення сплати штрафу стягується пеня у розмірі півтора відсотка від суми штрафу.
Так як відповідачем штраф сплачено не було, то позивачем згідно розрахунку стягуваної суми здійснено нарахування пені у розмірі 1,5% від суми штрафу 34000,00 грн. за кожний день прострочення, а саме за період з 29.02.2020 по 14.06.2020 включно (107 днів) – період з наступного дня після спливу встановленого законом строку для сплати штрафу до дня складання даного позову.
Розмір нарахованої пені становить 54570,0 грн (34000,0 грн х 1,5% х 107 днів).
Однак, враховуючи положення ч.5 ст.56 Закону України “Про захист економічної конкуренції”, яка передбачає, що розмір пені не може перевищувати розміру штрафу, накладеного відповідним рішенням органу Антимонопольного комітету України, відділення просить стягнути з товариства 34000,00 грн. пені.
Згідно ч.ч.7, 9 ст.56 Закону України “Про захист економічної конкуренції” у разі несплати штрафу у строки, передбачені рішенням, та пені органи Антимонопольного комітету України стягують штраф та пеню в судовому порядку. Суми стягнутих штрафів та пені зараховуються до державного бюджету.
Згідно ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Будь-яких доказів того, що відповідач належним чином і в повному обсязі сплатив штраф на виконання рішення адміністративної колегії та пеню, відповідач, у порушення приписів ст.74 ГПК України, суду не надав, тобто не довів безпідставність позовних вимог, тоді як надані позивачем докази, як зазначалось вище, навпаки, підтверджують наявність вказаної у позові заборгованості, а відтак і обґрунтованість позовних вимог.
З огляду на викладене вище, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про необхідність задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Щодо посилання апелянта на його неналежне повідомлення про дату, час та місце проведення судового засідання, колегія суддів зазначає наступне.
Як вбачається з матеріалів справи, копія ухвали Господарського суду Миколаївської області від 24.06.2020, якою окрім іншого, прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 915/848/20, призначено підготовче засідання у справі на «27» серпня 2020 року, об 11   год.   30 хв, направлялася на юридичну адресу Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро Ліфт» - 54030, м. Миколаїв, вул. Адмірала Макарова, 7. Дана ухвала повернулася до Господарського суду Миколаївської області без вручення, на зворотному боці конверту було зазначено, що «вказану організацію не знайдено».
Копія ухвали Господарського суду Миколаївської області від 04.09.2020, якою продовжено строк проведення підготовчого провадження на 30 днів та призначено підготовче   засідання на « 16» вересня 2020 року о 09 год. 00 хв., також направлялася на юридичну адресу Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро Ліфт» - 54030, м. Миколаїв, вул. Адмірала Макарова, 7, та повернулася до Господарського суду Миколаївської області без вручення з підстав відсутності адресата за вказаною адресою.
Копія ухвали Господарського суду Миколаївської області від 16.09.2020, якою закрито підготовче провадження у справі та призначено справу №915/848/20 до судового розгляду по суті на “21” жовтня 2020 року   о   09 год. 30 хв., також направлялася на юридичну адресу Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро Ліфт» - 54030, м. Миколаїв, вул. Адмірала Макарова, 7, та повернулася до Господарського суду Миколаївської області без вручення з підстав відсутності адресата за вказаною адресою.
Статтею 120 частиною 3, 6, 7 Господарського процесуального кодексу України передбачено наступне:
Виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.
Суд викликає або повідомляє експерта, перекладача, спеціаліста, а у випадках термінової необхідності, передбачених цим Кодексом, - також учасників справи телефонограмою, телеграмою, засобами факсимільного зв`язку, електронною поштою або повідомленням через інші засоби зв`язку (зокрема мобільного), які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику.
Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.
Колегія суддів встановила, що ухвали суду першої інстанції направлялись за адресою державної реєстрації відповідача. Іншої поштової адреси відповідачем суду першої інстанції не було надано, також не було повідомлено господарський суд про існування інших засобів зв`язку відповідача, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику його як сторони для участі в судовому процесі. Неотримання відповідачем поштової кореспонденції від суду із повідомленнями про дату та час проведення судових засідань у даній справі на думку колегії суддів пов`язані виключно із суб`єктивними причинами щодо небажання отримувати кореспонденцію за місцем державної реєстрації відповідача як юридичної особи. Такі причини не можуть визнаватися поважними, а тим більш бути підставою для скасування судового рішення.
Також необхідно зазначити, що за змістом статті 2 Закону України «Про доступ до судових рішень» кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі. Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України.
Сторони у розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження, та зобов`язані сумлінно користуватися наданими їм процесуальними правами (рішення Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України».)
За наведених вище обставин колегія суддів у відповідності до вимог ст. 120 ч. 7 ГПК України вважає врученими відповідачу вищевказані поштові повідомлення про дати, час та місце проведення судових засідань у даній справі.
Посилання апелянта на те, що обґрунтованого розрахунку стягнення, виходячи із доходу (виручки) Відповідача у позові або його матеріалах, в рішенні суду першої інстанції не зазначено, не приймається колегією суддів до уваги, оскільки у даному випадку розмір штрафу не був предметом розгляду суду першої інстанції. Адже розмір відповідного штрафу  у сумі 34  000,00 грн. було визначено Рішенням адміністративної колегії Миколаївського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України №25-ріш від 10.10.2019 у справі №1-26.250/17-2019. Дане Рішення на момент розгляду справи є чинним та не оскаржувалося в установленому законом порядку, що не заперечується ні позивачем, ні відповідачем, тому, відповідно, і розмір штрафу також не оскаржувався.

Інші доводи апеляційної скарги також жодним чином не спростовують висновків, до яких дійшла колегія суддів та не доводять неправильність чи незаконність рішення, прийнятого судом першої інстанції.
Згідно зі статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Частиною 4 статті 11 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 09.12.1994р., серія A, №303-A, п.29).
Названий  Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Трофимчук проти України").
Суд ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" (Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006). Зокрема, ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.
Приймаючи дане рішення, суд відповідно до ст. 86 ГПК України оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Висновки апеляційного господарського суду:

Згідно статті 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Будь-яких підстав для скасування рішення Господарського суду Миколаївської області від 21.10.2020 по справі № 915/848/20 за результатами його апеляційного перегляду колегією суддів не встановлено.
За вказаних обставин оскаржене рішення Господарського суду Миколаївської області від 21.10.2020 по справі № 915/848/20 підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга – залишенню без задоволення із віднесенням витрат на оплату судового збору за подачу апеляційної скарги на апелянта.
Керуючись статтями 269-270, 275-276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Південно-західний апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро Ліфт» залишити без задоволення.
Рішення Господарського суду Миколаївської області від 21.10.2020 по справі № 915/848/20 залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду у випадках і строки, передбачені ст.ст. 287, 288 ГПК України.
Повний текст постанови складено та підписано колегією суддів 28.05.2021.

Головуючий                                                                                      К.В. Богатир

Судді:                                                                                                М.А. Мишкіна

І.Г. Філінюк