УХВАЛА

03 червня 2021 року 
Київ
справа №160/2734/20
адміністративне провадження №К/9901/24097/20

Верховний Суд у складі судді Касаційного адміністративного суду Мельник- Томенко Ж.М., перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 30.07.2020 у справі № 160/2734/20 за позовом ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернігівській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місто Суми), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Виконавчий комітет Чернігівської міської ради, про визнання протиправною та скасування постанови про закінчення виконавчого провадження, 

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Верховного Суду від 21.10.2020 відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 30.07.2020 у справі № 160/2734/20.

За приписами пунктів 1, 2, 3, 5 частини першої статті 340 Кодексу адміністративного судочинства України суддя-доповідач в порядку підготовки справи до касаційного розгляду з`ясовує склад учасників справи; вирішує письмово заявлені клопотання учасників справи; вирішує питання про можливість попереднього розгляду справи або письмового провадження за наявними у справі матеріалами у суді касаційної інстанції; вирішує інші питання, необхідні для касаційного розгляду справи.
Під час проведення підготовки справи до касаційного розгляду встановлено, що позивачем в касаційній скарзі заявлено клопотання про залучення Міністерства цифрової трансформації України у якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача. 

Відповідно до частини другої статті 49 Кодексу адміністративного судочинства України треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, у разі коли рішення у справі може вплинути на їхні права, свободи, інтереси або обов`язки. Вони можуть бути залучені до участі у справі також за клопотанням учасників справи. Якщо адміністративний суд при вирішенні питання про відкриття провадження у справі або при підготовці справи до судового розгляду встановить, що судове рішення може вплинути на права та обов`язки осіб, які не є стороною у справі, суд залучає таких осіб до участі в справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору. Вступ третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, не має наслідком розгляд адміністративної справи спочатку.

Згідно з частиною п`ятою статті 49 Кодексу адміністративного судочинства України про залучення третіх осіб до участі у справі суд постановляє ухвалу, в якій зазначає, на які права чи обов`язки такої особи та яким чином може вплинути рішення суду у справі.

Отже, підставою для залучення третіх осіб до участі у справі є наявність у особи, яка не є стороною у справі, прав та обов`язків, на які може вплинути рішення у справі.

Нормами Кодексу адміністративного судочинства України питання про залучення третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, віднесено до повноважень суду першої інстанції.

Законом України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» від 15.01.2020 № 460-ІХ, який набрав чинності з 08.02.2020, пункт 1 частини першої статті 306 доповнено другим реченням такого змісту: «У разі встановлення, що рішення суду першої інстанції може вплинути на права та обов`язки особи, яка не брала участі у справі, залучає таку особу до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору».
Отже з 08.02.2020 повноваженням на залучення до участі у справі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, наділений і суд апеляційної інстанції.

Водночас, суд касаційної інстанції нормами Кодексу адміністративного судочинства України не наділений повноваженнями на залучення до участі у справі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору.

Таким чином, Суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для залучення судом касаційної інстанції до участі у цій справі Міністерства цифрової трансформації України у якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача.

Також, під час проведення підготовки справи до касаційного розгляду встановлено, що ОСОБА_1 та Виконавчим комітетом Чернігівської міської ради заявлені клопотання про розгляд справи за участю позивача та відповідно представника Виконавчого комітету Чернігівської міської ради. 

Практика Європейського суду з прав людини з питань гарантій публічного характеру провадження у судових органах у контексті пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 свідчить про те, що публічний розгляд справи може бути виправданим не в кожному випадку (рішення від 08.12.1983 у справі «Axen v. Germany» («Аксен проти Німеччини»), заява № 8273/78; рішення від 25.04.2002 у справі «Varela Assalino v. Portugal» («Варела Ассаліно проти Португалії»), заява №   64336/01). Так, у випадках, коли мають бути вирішені тільки питання права, розгляд письмових заяв, на думку Європейського суду з прав людини, є доцільнішим, ніж усні слухання, і розгляд справи на основі письмових доказів є достатнім. Заявник (в одній із зазначених справ) не надав переконливих доказів на користь того, що для забезпечення справедливого судового розгляду після обміну письмовими заявами необхідно було провести також усні слухання. Зрештою, у певних випадках влада має право брати до уваги міркування ефективності й економії. Зокрема, коли фактичні обставини не є предметом спору, а питання права не становлять особливої складності, та обставина, що відкритий розгляд не проводився, не є порушенням вимоги пункту 1 статті 6 Конвенції про проведення публічного розгляду справи.

Верховний Суд створив учасникам процесу належні умови для ознайомлення з рухом справи № 160/2734/20 шляхом надсилання процесуальних документів. Крім того, кожен з учасників справи може користуватися своїми процесуальними правами та обов`язками, визначеними статтею 44 Кодексу адміністративного судочинства України.

Бажання сторони у справі викласти під час публічних слухань свої аргументи, які висловлені нею в письмових та додаткових поясненнях, не зумовлюють необхідності призначення до розгляду справи з викликом її учасників.

Аналогічний висновок викладений в ухвалі Великої Палати Верховного суду від 24.01.2020 у справі № 9901/491/19 (11-1189заі19).

В порядку, встановленому статтею 340 Кодексу адміністративного судочинства України, проведені необхідні підготовчі дії з підготовки справи до касаційного розгляду, у тому числі вирішено питання про можливість її розгляду в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Керуючись статтями 248, 327, 340, 345 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про залучення судом касаційної інстанції до участі у цій справі Міністерства цифрової трансформації України у якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача відмовити.

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про розгляд справи за участю позивача відмовити.

У задоволенні клопотання Виконавчого комітету Чернігівської міської ради про розгляд справи за участю його представника відмовити.

Закінчити підготовку даної справи до касаційного розгляду.

Призначити справу до розгляду у порядку письмового провадження з 04.06.2021 в приміщенні Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду за адресою: вул. Московська 8, корп. 5, м. Київ.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                Ж.М. Мельник-Томенко