ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 640/21575/20                                                                       Суддя (судді) першої інстанції: Кузьменко А.І.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  05 квітня 2021 року                                                                                            м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:                      
головуючого судді                                                  Безименної Н.В.
суддів                                                                      Бєлової Л.В., Кучми А.Ю.
розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Державної аудиторської служби України на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 17 грудня 2020 року (повний текст складено 17 грудня 2020 року) у справі за адміністративним позовом Міністерства оборони України до Державної аудиторської служби України, третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «Монітор» про визнання протиправним та скасування висновку,-

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Державної аудиторської служби України, в якому просив визнати протиправним та скасувати висновок Державної аудиторської служби України про результати моніторингу закупівлі за процедурою UA-2020-07-15-007400-с, Індивідуальне обмундирування (35810000-5) (Кожух звичайний (пальто хутряне) вид 1), проведеної Міністерством оборони України.
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 17 грудня 2020 року позов задоволено.
Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та прийняти нове, яким в задоволенні позову відмовити. Вимоги апеляційної скарги обґрунтовані тим, що у зв`язку з виявленими порушеннями за результатами моніторингу відповідачем з дотриманням норм законодавства було складено оскаржуваний висновок, про порушення позивачем вимог ч.4 ст.17 Закону України «Про публічні закупівлі» та ч.11 ст.7, п.6 ч.1 ст.4 Закону України «Про особливості здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для гарантованого забезпечення потреб оборони.
Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в яком у зазначив, що відповідач помилково дійшов висновку про наявність підстав для відміни процедури закупівлі, і при здійсненні фінансового моніторингу вийшов за межі моніторингу відповідної процедури закупівлі.
Третя особа подала заперечення проти апеляційної скарги, в якому зазначила про відсутність підстав для скасування проведеної процедури закупівлі та ставити під сумнів її переможця.
Відповідно до ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі: 1) відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю; 2) неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання; 3) подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження). 
В силу п.3 ч.1 ст.311 КАС України, беручи до уваги, що в суді першої інстанції справа розглядалась в порядку спрощеного позовного провадження, враховуючи, що за наявними у справі матеріалами її може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів та з огляду на відсутність необхідності розглядати справу у судовому засіданні, беручи до уваги встановлений постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року №211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» карантину на всій території України, керуючись приписами ст.311 КАС України, справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційних скарг, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, колегія суддів доходить наступних висновків.
Статтею 242 КАС України передбачено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи,       Державною аудиторською службою України 17 серпня 2020 року прийнято та оприлюднено в електронній системі закупівель рішення про проведення моніторингу закупівель (Повідомлення про прийняття рішення про початок моніторингу процедури закупівлі, наказ Державної аудиторської служби України від 17 серпня 2020 року № 232 «Про початок моніторингу процедур закупівель») за процедурою UA-2020-07-15-007400-c, Індивідуальне обмундирування (35810000-5) (Кожух звичайний (пальто хутряне), вид 1), за наслідком якого складено Висновок про результати моніторингу закупівлі від 04 вересня 2020 року №807, яким встановлені наступні порушення: за результатами аналізу питання відповідності тендерної документації вимогам Закону установлено порушення вимог ч.4 ст.17 Закону № 922; за результатами аналізу питань щодо надання роз`яснення до тендерної документації установлено порушення вимог ч.11 ст.3 Закону № 1356-VIII; за результатами аналізу питання розгляду цінової пропозиції учасника відбору ТОВ «Монітор» за лотом 1, 2 установлено порушення вимог п.6 ч.1 ст.4 Закону № 1356-VIII; за результатами аналізу питання визначення предмета закупівлі, відображення закупівлі у річному плані (додатку), оприлюднення інформації про закупівлю, правильності заповнення форм документів, затверджених Уповноваженим органом, - порушень не встановлено. Визначено зобов`язання щодо усунення порушення, керуючись ст.2, 5 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» зобов`язано здійснити заходи щодо усунення виявлених порушень в установленому законом порядку, зокрема шляхом відміни торгів та протягом п`яти робочих днів з дня оприлюднення висновку оприлюднити через електронну систему закупівель інформацію та/або документи, що свідчать про вжиття таких заходів (а.с.97-100).
Вважаючи вказаний висновок протиправним, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, дійшов висновку, що позивачем надано суду достатні документальні докази, якими підтверджується протиправність оскаржуваного висновку.
За наслідками перегляду рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку, в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів доходить наступних висновків.
Спірні відносини, що склались між сторонами регулюються Конституцією України, Законом України «Про публічні закупівлі» (далі - Закон №922), Законом України «Про особливості здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для гарантованого забезпечення потреб оборони» (що був чинним на момент виникнення спірних правовідносин; далі - Закон №1356-VIII), Законом України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» (далі - Закон №2939-XII).
Відповідно до ст.2 Закону №2939-ХІІ головними завданнями органу державного фінансового контролю є: здійснення державного фінансового контролю за використанням і збереженням державних фінансових ресурсів, необоротних та інших активів, правильністю визначення потреби в бюджетних коштах та взяттям зобов`язань, ефективним використанням коштів і майна, станом і достовірністю бухгалтерського обліку і фінансової звітності у міністерствах та інших органах виконавчої влади, державних фондах, фондах загальнообов`язкового державного соціального страхування, бюджетних установах і суб`єктах господарювання державного сектору економіки, а також на підприємствах, в установах та організаціях, які отримують (отримували у періоді, який перевіряється) кошти з бюджетів усіх рівнів, державних фондів та фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування або використовують (використовували у періоді, який перевіряється) державне чи комунальне майно (далі - підконтрольні установи), за дотриманням бюджетного законодавства, дотриманням законодавства про закупівлі, діяльністю суб`єктів господарської діяльності незалежно від форми власності, які не віднесені законодавством до підконтрольних установ, за судовим рішенням, ухваленим у кримінальному провадженні.
Державний фінансовий контроль забезпечується органом державного фінансового контролю через проведення державного фінансового аудиту, інспектування, перевірки закупівель та моніторингу закупівлі.
Статтею 5 Закону №2939-ХІІ встановлено, що контроль за дотриманням законодавства у сфері закупівель здійснюється шляхом проведення моніторингу закупівлі у порядку, встановленому Законом України «Про публічні закупівлі», проведення перевірки закупівель, а також під час державного фінансового аудиту та інспектування.
Перевірка закупівель у замовників проводиться за місцезнаходженням юридичної особи, що перевіряється, чи за місцем розташування об`єкта права власності, щодо якого проводиться перевірка, і полягає у документальному та фактичному аналізі дотримання замовником законодавства про закупівлі. Результати перевірки закупівель викладаються в акті перевірки закупівель.
Моніторинг закупівлі здійснюється за місцезнаходженням органу державного фінансового контролю.
Статтею 8 Закону №922-VIII передбачено, що рішення про початок моніторингу процедури закупівлі приймає керівник органу державного фінансового контролю або його заступник (або уповноважена керівником особа) за наявності однієї або декількох із таких підстав: виявлені органом державного фінансового контролю ознаки порушення (порушень) законодавства у сфері публічних закупівель в інформації, оприлюдненій в електронній системі закупівель.
Моніторинг закупівлі здійснюють центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного фінансового контролю, та його територіальні органи (далі - органи державного фінансового контролю).
Моніторинг закупівлі здійснюється протягом проведення процедури закупівлі, укладання договору про закупівлю та його виконання.
Рішення про початок моніторингу закупівлі приймає керівник органу державного фінансового контролю або його заступник за наявності однієї або декількох із таких підстав: 1) дані автоматичних індикаторів ризиків; 2) інформація, отримана від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, про наявність ознак порушення (порушень) законодавства у сфері публічних закупівель; 3) повідомлення в засобах масової інформації, що містять відомості про наявність ознак порушення (порушень) законодавства у сфері публічних закупівель; 4) виявлені органом державного фінансового контролю ознаки порушення (порушень) законодавства у сфері публічних закупівель в інформації, оприлюдненій в електронній системі закупівель; 5) інформація, отримана від громадських об`єднань, про наявність ознак порушення (порушень) законодавства у сфері публічних закупівель, виявлених за результатами громадського контролю у сфері публічних закупівель відповідно до статті 9 цього Закону.
Для аналізу даних, що свідчать про ознаки порушення (порушень) законодавства у сфері публічних закупівель, можуть використовуватися: інформація, оприлюднена в електронній системі закупівель; інформація, що міститься в єдиних державних реєстрах; інформація в базах даних, відкритих для доступу центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного фінансового контролю; дані органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, замовників та учасників процедур закупівель, що можуть бути отримані органами державного фінансового контролю у порядку, встановленому законом.
Рішення про початок моніторингу закупівлі оприлюднюється протягом двох робочих днів з дня його прийняття в електронній системі закупівель органом державного фінансового контролю із зазначенням унікального номера оголошення про проведення процедури закупівлі, присвоєного електронною системою закупівель, та дати його оприлюднення на веб-порталі Уповноваженого органу та/або унікального номера повідомлення про намір укласти договір та дати його оприлюднення на веб-порталі Уповноваженого органу, а також опису підстав для здійснення моніторингу закупівлі. Рішення про початок моніторингу закупівлі не зупиняє проведення процедур закупівель, визначених цим Законом.
Строк здійснення моніторингу закупівлі не може перевищувати 15 робочих днів з дати оприлюднення рішення про початок моніторингу закупівлі в електронній системі закупівель.
Протягом строку проведення моніторингу закупівлі орган державного фінансового контролю має право через електронну систему закупівель запитувати у замовника пояснення щодо прийняття рішень та/або вчинення дій чи бездіяльності, які є предметом дослідження в рамках моніторингу закупівлі. Усі такі запити про надання пояснень автоматично оприлюднюються електронною системою закупівель. Замовник протягом трьох робочих днів з дня оприлюднення запиту про надання пояснень щодо прийняття рішень та/або вчинення дій чи бездіяльності, які є предметом дослідження в рамках моніторингу закупівлі, повинен надати відповідні пояснення через електронну систему закупівель.
Замовник у межах строку здійснення моніторингу закупівлі має право з власної ініціативи надавати пояснення щодо прийняття рішень та/або вчинення дій чи бездіяльності, які є предметом дослідження в рамках моніторингу закупівлі.
За результатами моніторингу закупівлі посадова особа органу державного фінансового контролю складає та підписує висновок про результати моніторингу закупівлі (далі - висновок), що затверджується керівником органу державного фінансового контролю або його заступником. Такий висновок підлягає оприлюдненню в електронній системі закупівель протягом трьох робочих днів з дня його складання.
У висновку обов`язково зазначаються: 1) найменування замовника, щодо якого здійснювався моніторинг закупівлі, його ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, місцезнаходження; 2) найменування предмета закупівлі та його очікувана вартість; 3) унікальний номер оголошення про проведення процедури закупівлі, присвоєний електронною системою закупівель, та дата його оприлюднення на веб-порталі Уповноваженого органу та/або унікальний номер повідомлення про намір укласти договір та дата його оприлюднення на веб-порталі Уповноваженого органу; 4) опис порушення (порушень) законодавства у сфері публічних закупівель, виявленого за результатами моніторингу закупівлі; 5) зобов`язання щодо усунення порушення (порушень) законодавства у сфері публічних закупівель.
Замовник має право протягом трьох робочих днів з дня оприлюднення висновку одноразово звернутися до органу державного фінансового контролю за роз`ясненням змісту висновку та його зобов`язань, визначених у висновку.
Протягом п`яти робочих днів з дня оприлюднення органом державного фінансового контролю висновку замовник оприлюднює через електронну систему закупівель інформацію та/або документи, що свідчать про усунення порушення (порушень) законодавства у сфері публічних закупівель, викладених у висновку, або аргументовані заперечення до висновку, або інформацію про причини неможливості усунення виявлених порушень.
У разі незгоди замовника з інформацією, викладеною у висновку, він має право оскаржити висновок до суду протягом 10 робочих днів з дня його оприлюднення, про що зазначається в електронній системі закупівель протягом наступного робочого дня з дня оскарження висновку до суду.
Колегія суддів зазначає, що у цій справі предметом оскарження є висновок Держаудитслужби про результати моніторингу закупівлі, яким зобов`язано позивача як замовника здійснити відповідні заходи щодо усунення виявлених порушень. Такий висновок є індивідуально-правовим актом та породжує права і обов`язки для позивача, а тому має відповідати критеріям, встановленим частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України.
Загальними вимогами, які висуваються до актів індивідуальної дії, як актів правозастосування, є їх обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення суб`єктом владних повноважень конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття, 
Аналогічний висновок щодо застосування норм права неодноразово наводився Верховним Судом, зокрема у постанові від 21.01.2021 у справі №240/9993/19.
В силу ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Зазначені критерії, хоч і адресовані суду, одночасно є й вимогами для суб`єкта владних повноважень, який приймає на виконання приписів закону відповідне рішення та вчиняє дії.
З висновку про результати моніторингу закупівлі від 04 вересня 2020 року №807 вбачається, що за результатами моніторингу встановлено, що оголошення про проведення відбору учасників для проведення переговорної процедури закупівлі для потреб оборони замовника містить вимогу щодо надання учасникам в довільній формі інформації про відсутність підстав для відмови учаснику в участі у процедурі закупівлі, визначених п.1, 7 ч.1 ст.17 Закону №922, чим порушено норми ч.4 ст.17 Закону №922. Під час проведення моніторингу установлено, що замовник на звернення за 7 роз`ясненнями до тендерної документації, які оприлюднені в електронній системі закупівель 23.07.2020 та 24.07.2020 оприлюднив роз`яснення 27.07.2020, чим порушив строк у два робочі дні з дня оприлюднення звернень, чим порушив вимоги ч.11 ст.3 Закону №1356-VIII.  Замовник в п.12.1 та пп.3 п.12.3 Оголошення про проведення відбору учасників для проведення переговорної процедури закупівлі для потреб оборони (далі - Оголошення) установив для учасників вимогу щодо документального підтвердження досвіду виконання аналогічного (аналогічних) за предметом закупівлі договору (договорів), а саме: сканований оригінал/копія аналогічного договору щодо постачання індивідуального обмундирування (кожух звичайний (пальто хутряне) за 2018 рік або 2019 рік, або 2020 рік з усіма додатками, що є невід`ємною частиною договору (у разі наявності) та сканований оригінал або копія відгуку (виданий суб`єктом господарювання з яким було укладено договір) із зазначенням дати і номеру договору (на який надано відгук) та інформації про належне виконання договору, у тому числі стосовно якості та строків. На підтвердження зазначених вимог (п.12.1 та пп.3 п.12.3 Оголошення) учасник - Товариство з обмеженою відповідальністю «Монітор» надав у складі цінової пропозиції за лотом 1, 2 скановану копію договору від 29 травня 2019 року № 286/3/19/169 постачання індивідуального обмундирування (кожух звичайний (пальто хутряне). При цьому процедура закупівлі за номером ID: UA-2019-03-29-000801-b, за якою укладений договір від 29 травня 2019 року № 286/3/19/169 між Міністерством оборони України та ТОВ «Монітор», проведена з порушенням норм частини 12 статті 18 Закону №922-VIII (в редакції від 01 січня 2019 року), а саме: Міністерство оборони України (замовник) уклало договір від 29 травня 2019 року № 286/3/19/169 з переможцем Товариством з обмеженою відповідальністю "Монітор" всупереч рішення колегії Антимонопольного комітету України з розгляду скарг про порушення законодавства у сфері публічних закупівель від 08 травня 2019 року № 5672-р/пк-пз, яким орган оскарження зобов`язав Міністерство оборони України скасувати рішення про визначення переможцем Товариства з обмеженою відповідальністю  «Монітор».
Разом з тим, відповідно до п.1, 7 ч.1 ст.17 Закону №922 замовник приймає рішення про відмову учаснику в участі у процедурі закупівлі та зобов`язаний відхилити тендерну пропозицію учасника або відмовити в участі у переговорній процедурі закупівлі (крім випадків, зазначених у пунктах 2, 4, 5 частини другої статті 40 цього Закону) в разі, якщо, зокрема: 1) замовник має незаперечні докази того, що учасник процедури закупівлі пропонує, дає або погоджується дати прямо чи опосередковано будь-якій службовій (посадовій) особі замовника, іншого державного органу винагороду в будь-якій формі (пропозиція щодо найму на роботу, цінна річ, послуга тощо) з метою вплинути на прийняття рішення щодо визначення переможця процедури закупівлі або застосування замовником певної процедури закупівлі; 7) тендерна пропозиція подана учасником конкурентної процедури закупівлі або участь у переговорній процедурі бере учасник, який є пов`язаною особою з іншими учасниками процедури закупівлі та/або з уповноваженою особою (особами), та/або з керівником замовника.
Згідно з ч.4 наведеної статті замовник не вимагає від учасників документів, що підтверджують відсутність підстав, визначених пунктами 1 і 7 частини першої цієї статті.
В той же час, з наявної в матеріалах справи копії Оголошення про проведення відбору учасників для проведення переговорної процедури закупівлі для потреб оборони з предметом закупівлі: Індивідуальне обмундирування (35810000-5) (Кожух звичайний (пальто хутряне), вид 1) (а.с.44-48) вбачається, що в пп.6 п.12.3 «Перелік документів, які вимагаються для підтвердження відповідності учасників встановленим кваліфікаційним критеріям, вимогам установленим ст.17 Закону та іншим вимогам закону, що подаються у складі цінової пропозиції», визначено скановану довідку у довільній формі, яка повинна містити інформацію про те, що, зокрема: 
- учасник процедури закупівлі не пропонує, не дає або не погоджується дати прямо чи опосередковано будь-якій службовій (посадовій) особі замовника, іншого державного органу винагороду в будь-якій формі (пропозиція щодо найму на роботу, цінна річ, послуга тощо) з метою вплинути на прийняття рішення щодо визначення переможця процедури закупівлі або застосування замовником певної процедури закупівлі;
- тендерна пропозиція подана учасником конкурентної процедури закупівлі або участь у переговорній процедурі бере учасник, який не є пов`язаною особою з іншими учасниками процедури закупівлі та/або з уповноваженою особою (особами), та/або з керівником замовника.
На переконання суду, сканована копія довідки, складена у довільній формі, яка містить певну інформацію не є тотожним вимозі надання підтверджуючих документів щодо відсутності обставин, визначених у п.1, 7 ч.1 ст.17 Закону №922.
Частина 11 ст.3 Закону № 1356-VIII визначає право учасника звернутися через електронну систему закупівель до замовника за роз`ясненнями щодо технічних, якісних та кількісних характеристик предмета закупівлі та/або щодо кваліфікаційних критеріїв до учасників відбору, та/або з вимогою про усунення порушення під час проведення процедури закупівлі.
На таке звернення замовник повинен протягом двох робочих днів з дня оприлюднення звернення надати відповідь на нього в електронній системі закупівель.
Під час процедури моніторингу закупівлі відповідачем встановлено, що на звернення за 7 роз`ясненнями до тендерної документації, які оприлюднені в електронній системі закупівель 23 липня 2020 року та 24 липня 2020 року позивач оприлюднив роз`яснення 29 липня 2020 року
В той же час, відповідно до абз.4 ч.11 ст.3 Закону №1356-VIII у разі несвоєчасного надання або ненадання замовником відповіді на звернення строк подання цінових пропозицій продовжується в електронній системі закупівель таким чином, щоб з моменту надання відповіді до закінчення строку подання цінових пропозицій залишалося не менше двох робочих днів.
Таким чином, порушення встановлених ч.11 ст.3 Закону № 1356-VIII строків надання роз`яснень не мають наслідком необхідність відміни торгів.
Відповідно до п.6 ч.1 ст.4 Закону №1356-VIII замовник відхиляє цінову пропозицію учасника відбору з таких підстав, зокрема, невідповідність учасника кваліфікаційним критеріям та вимогам, визначеним у статті 17 Закону України «Про публічні закупівлі».
Висновок про порушення позивачем вимог п.6 ч.1 ст.4 Закону № 1356-VIII ґрунтується на аналізі відповідачем іншої процедури закупівлі за номером ID: UA-2019-03-29-000801-b, за якою укладений договір від 29 травня 2019 року № 286/3/19/169 між Міністерством оборони України та ТОВ «Монітор», з підстав не виконання позивачем рішення колегії Антимонопольного комітету України з розгляду скарг про порушення законодавства у сфері публічних закупівель від 08 травня 2019 року № 5672-р/пк-пз щодо скасування рішення про визначення переможцем ТОВ «Монітор», внаслідок чого відповідач вважає, що договір від 29 травня 2019 року № 286/3/19/169 між Міністерством оборони України та Товариством з обмеженою відповідальністю «Монітор» є нікчемним.
В той же час, з наказу Державної аудиторської служби України від 18.08.2020 №232 (а.с.93-95) не вбачається, що ним було розпочато процедуру моніторингу процедури закупівлі за номером ID: UA-2019-03-29-000801-b, оскільки вона відсутня в переліку, що є додатком до наведеного наказу.
Разом з тим, в силу вимог ст.203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.
Згідно з ч.2 ст.215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.
Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.228 ЦК України правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним. Правочин, який порушує публічний порядок, є нікчемним.
Жодних доказів, що договір від 29 травня 2019 року № 286/3/19/169, укладений між Міністерством оборони України та ТОВ «Монітор» порушує публічний порядок матеріали справи не містять, а тому вказаний правочин є дійсним.
Навіть за умови не виконання позивачем рішення колегії Антимонопольного комітету України з розгляду скарг про порушення законодавства у сфері публічних закупівель від 08 травня 2019 року № 5672-р/пк-пз, за відсутності відповідного судового рішення про визнання договору від 29 травня 2019 року № 286/3/19/169 недійсним та відсутності доказів його нікчемності, колегії суддів вважає безпідставними твердження апелянта про порушення позивачем вимог п.6 ч.1 ст.4 Закону № 1356-VIII.
Крім того, за наслідками процедури закупівлі UA-2020-07-15-007400-с між Міністерством оборони України та ТОВ «Монітор» укладено договір №286/3/20/181 від 08.09.2020 з придбання Індивідуального обмундирування (35810000-5) (Кожух звичайний (пальто хутряне) вид 1).
У своїй постанові від 28.01.2021 у справі №160/12925/19 Верховний Суд зазначив, що норми Закону №922-VIII не передбачають процедури усунення виявлених порушень процедури закупівлі після визначення переможця процедури закупівлі та укладення із ним договору про закупівлю.
З огляду на викладені обставини, з урахуванням наведених норм права, колегія суддів вважає, що оскаржуваний висновок про результати моніторингу закупівлі від 04 вересня 2020 року №807 не відповідає вимогам ч.2 ст.2 КАС України, з огляду на не врахування відповідачем всіх обставин для його прийняття, без дотримання принципу пропорційності щодо виявлених порушень та застосованих наслідків, враховуючи безпідставність виходу за межі предмету моніторингу та надання оцінці іншій процедури закупівлі, а тому суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність підстав для задоволення позову.
Інші доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, висновків суду першої інстанції не спростовують, при цьому колегія суддів звертає увагу на ті обставини, що відповідно до правил п.41 «Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень» обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
На підставі вищенаведеного, приймаючи до уваги, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, рішення суду ґрунтується на засадах верховенства права, є законним і обґрунтованим, висновки суду першої інстанції доводами апелянта не спростовані, колегія суддів доходить висновку про відсутність підстав для його зміни або скасування.
Відповідно до п.2 ч.5 ст.328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження).
Керуючись ст.ст.243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу Державної аудиторської служби України - залишити без задоволення.
Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 17 грудня 2020 року - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню. 
Текст постанови виготовлено 05 квітня 2021 року.

Головуючий суддя                                                                                Н.В.Безименна

Судді                                                                                                    Л.В.Бєлова

                                                                                                    А.Ю.Кучма