ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/3997/21 Справа № 203/4443/19 	  	Суддя у 1-й інстанції - Бєсєда Г.В. Суддя у 2-й інстанції - Свистунова О. В.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2021 року                                                                        м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді – Свистунової О.В.        
суддів – Красвітної Т.П., Єлізаренко І.А.
за участю секретаря – Гулієва М.І.о.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро 
апеляційну скаргу  ОСОБА_1 
на рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 14 січня 2021 року 
по цивільній справі за позовом  ОСОБА_1 до Акціонерного товариства “Акціонерний банк “Радабанк”, ОСОБА_2 , третя особа – Комунальне підприємство “Агентство регіонального розвитку “Регіон-лідер” Дніпропетровської обласної ради”, про визнання незаконними дії та зобов`язання вчинити певні дії, – 
В С Т А Н О В И Л А:

У грудні 2019 року позивач ОСОБА_1 звернулася до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська з позовною заявою до Акціонерного товариства “Акціонерний банк “Радабанк”, ОСОБА_2 , третя особа – Комунальне підприємство “Агентство регіонального розвитку “Регіон-лідер” Дніпропетровської обласної ради”, про визнання незаконними дії та зобов`язання вчинити певні дії.
Позовні вимоги, які в подальшому були змінені, мотивовані тим, що 13 квітня 2018 року між ОСОБА_1 та АТ «Акціонерний банк «Радабанк», КП «Агентство регіонального розвитку «Регіон-Лідер» Дніпропетровської обласної ради було укладено договір про участь у фонді фінансування будівництва, об`єктом якого став будинок, розташований на АДРЕСА_1 . 
Сторони домовились і визначили кінцеву дату внесення оплати за несплачену довірителем кількість квадратних метрів - 65,4 кв.м., виходячи з дати введення об`єкта в експлуатацію, або після цієї події у тому самому місяці. 
В порушення умов договору, у квітні 2018 року об`єкт будівництва не введено в експлуатацію, а навпаки, будівельні роботи на цьому об`єкті взагалі були припинені на тривалий час без пояснення причин. 
Позивач зазначала, що управителем порушені умови договору № 47/2 про участь у фонді фінансування будівництва від 13.04.2018 року та положення Правил фонду фінансування будівництва, а саме: допущено неналежне здійснення контролю з боку управителя за дотриманням забудовником договірних умов та зобов`язань з метою запобігання виникненню ризикових ситуацій у процесі будівництва внаслідок дії забудовника, що призвели до збільшення строків будівництва більше як на 90 днів та збільшення вартості об`єкта будівництва більше ніж на 20 %, що свідчить про грубе порушення відповідачем АТ «Акціонерний банк «Радабанк» договору, укладеного з нею та Правил ФФБ. 
У відповідності до п.п. 4 п. 14 Договору та п.5.1.4 Правил ФФБ управитель не мав права вимагати від довірителів виконання своїх зобов`язань у разі, якщо управитель не виконує свої зобов`язання за договором управління майном.
ОСОБА_1 зазначала, що відповідач не мав законних підстав для відкріплення від довірителя закріпленого за нею об`єкту інвестування та відкріплення всіх закріплених за нею вимірних одиниць цього об`єкта інвестування, а також управління майном за договором, так як відповідач сам порушив умови договору управління майном та положень Правил ФФБ, які є невід`ємною частиною договору. 
Позивач просила суд визнати незаконними дії акціонерного товариства «Акціонерний банк «Радабанк» щодо відкріплення від неї закріпленого об`єкту інвестування, а саме: двокімнатної квартири АДРЕСА_2 щодо відкріплення закріплених об`єктів за нею вимірних одиниць цього об`єкту інвестування у кількості 5,00 кв.м.; зобов`язати акціонерне товариство «Акціонерний банк «Радабанк» відкріпити від ОСОБА_2 закріплений за нею об`єкт інвестування: а саме двокімнатну квартиру АДРЕСА_2 ; відкріпити від ОСОБА_1 вимірні одиниці на зазначений об`єкт; припинити управління майном за договором про участь у фонді фінансування будівництва від 20.03.2020 р., укладеним між ОСОБА_2 та АТ «Акціонерний банк «Радабанк» і третьою особою комунальним підприємством «Агентство регіонального розвитку «Регіон Лідер» Дніпропетровської обласної ради»; зобов`язати АТ «Акціонерний банк «Радабанк» відновити управління майном за договором № 47/2 про участь у фонді фінансування від 13.04.2018 року; закріпити за ОСОБА_1 об`єкт інвестування та закріпити за нею вимірні одиниці об`єкта інвестування у кількості 5,00 кв..м.; зобов`язати АТ «Акціонерний банк «Радабанк» прийняти від неї грошові кошти в рахунок оплати за несплачену частку об`єкту інвестування, площею 65,4 кв.м. за ціною не більше 10 000 грн. за 1 кв.м. 
Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 14 січня 2021 року відмовлено у задоволенні позову.
       
       В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та постановити нове про задоволення позовних вимог.
       Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи та висновки суду не відповідають встановленим обставинам.
       У відзиві АТ «Акціонерний банк «Радабанк» просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції — без змін.
       Згідно з частиною 3 статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

       Згідно з положенням частини 2 статті 374 ЦПК України підставами апеляційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

       Відповідно до вимог частини 1 статті 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку суд переглядає справу за наявними і ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, що між ПАТ «Акціонерний банк «Радабанк» (надалі-Управитель), ОСОБА_1 (надалі-Довіритель) та КП «Агентство регіонального розвитку «Регіон-лідер» (надалі-Забудовник) 13 квітня 2018 року укладено договір № 46/2 про участь у фонді фінансування будівництва, відповідно до якого довіритель на підставі повного визнання ним Правил фонду фінансування будівництва за програмою забудовника, що затверджені управителем, надає свою згоду та участь у фонді фінансування будівництва виду «А».
        ОСОБА_1 13 квітня 2018 року було видано свідоцтво № 48/2-1 про участь у фонді фінансування будівництва виду «А», відповідно до якого сума внесених коштів довірителем склала - 50 000 грн., кількість закріплених за довірителем (сплачених) квадратних метрів - 5 кв.м., з кінцевою датою внесення коштів 30.04.2018 року та із запланованою датою введення об`єкта в експлуатацію - квітень 2018 року.
       Відповідно до п. 6 договору № 47/2 від 13 квітня 2018 року про участь у фонді фінансування будівництва та свідоцтва № 47/2-1 про участь у фонді фінансування будівництва виду «А» за ОСОБА_1 було закріплено об`єкт інвестування: квартира за будівельною адресою: АДРЕСА_1 , номер об`єкту інвестування 54, поверх 4, загальною площею відповідно до проекту 70,4 кв.м.
       Обов`язки Довірителя - ОСОБА_1 визначені в п. 9 договору № 47/2 від 13 квітня 2018 року, зокрема, відповідно до яких довіритель зобов`язаний дотримуватись графіка внесення коштів, визначеного у свідоцтві.
       Відповідно до п. 15 договору № 47/2 від 13 квітня 2018 року про участь у фонді фінансування будівництва для закріплення об`єкту інвестування Довіритель протягом одного банківського дня з дня підписання договору вносить на рахунок Управителя кошти в розмірі 50 000 грн., що становить 7% вартості об`єкту інвестування за поточною ціною вимірною одиниці об`єкту інвестування, встановленою згодою сторін на день внесення коштів.
       Згідно з п. 17 зазначеного договору після внесення Довірителем коштів відповідно до п. 15 договору Управитель закріплює за ним у порядку, передбаченому Правилами, відповідну кількість вимірних одиниць об`єкту інвестування відповідно до поточної ціни вимірної одиниці об`єкту інвестування та видає Довірителю свідоцтво про участь у фонді.
       У п. 18 договору визначено, що подальше внесення коштів для оплати вартості об`єкту інвестування здійснюється Довірителем у строки, визначені у свідоцтві про участь у фонді.
       Заступник голови Правління акціонерного товариства «Акціонерний банк «Радабанк» 31 травня 2019 року (вих.. 3198/19) направив листа ОСОБА_1 , в якому повідомив про наявність зобов`язань щодо оплати грошових коштів за несплачені квадратні метри закріпленого об`єкту інвестування та поновлення роботи фонду фінансування будівництва. Просили звернутись до Управителя для підписання додаткової угоди до договору про участь у фонді фінансування № 46/2 від 13 квітня 2018 року до 01 липня 2019 року, про збільшення вартості квадратного метру.
       У відповідь на лист від 31 травня 2019 року (вих. 3198/19) ОСОБА_1 21 червня 2019 року повідомила про свої наміри продовжити участь у фонді фінансування будівництва згідно договору № 47/2 від 13 квітня 2018 року, але просила надати відповідь на її питання щодо стану готовності об`єкту інвестування, причин призупинення будівництва об`єкту інвестування, обґрунтування підвищення ціни за кв. м. та ін.
       У відповідь на зазначений лист заступник голови правління АТ «Акціонерний банк «Радабанк» повідомив, що для зміни ціни однієї вимірної одиниці об`єкту інвестування не потрібно з усіма Довірителями узгодження цього рішення та не вимагається внесення змін до правил фонду відповідно до п. 10.2 Правил Фонду фінансування. Наголошено про обов`язки Довірителя, передбачені п.п. 1,3,4 та 6 п. 9 договору про участь у фонді фінансування будівництва та про порушення ОСОБА_1 графіку внесення коштів, визначених договором про участь у фонді фінансування та свідоцтвом. Запропоновано протягом 5 календарних днів з дня отримання цього листа сплатити грошові кошти в розмірі 784 800 грн., та попереджено, що у разі несплати коштів у встановлений строк, об`єкт інвестування буде відкріплений від неї та управління майном буде припинено відповідно до умов договору та Правил фонду.
       Колегія суддів не бере до уваги посилання апелянта, що ОСОБА_1 правомірно зупинила виконання свого обов`язку щодо здійснення оплати за несплачені вимірні одиниці об`єкту інвестування, оскільки відповідач допустив невиконання свого обов`язку щодо сприяння отриманню позивачкою квартири у власність у строк, зазначений у Договорі, зважаючи на наступне.
       Як встановлено судом, та не заперечується сторонами, ОСОБА_1 сплачено було грошові кошти в розмірі 50 000 грн. за 5 кв.м. вимірних одиниць об`єкту інвестування: двокімнатною квартири, номер АДРЕСА_3 . 
       Грошові кошти за 65,4 кв.м. вимірних одиниць об`єкту інвестування ОСОБА_1 не було сплачено у строки визначені договором.
       Крім того, ОСОБА_1 у своїй апеляційній скарзі зазначила, що свідомо зупинила виконання свого обов`язку щодо здійснення оплати за несплачені вимірні одиниці об`єкту інвестування.
       В свою чергу, АТ «Акціонерне товариство «Радабанк» листом вих. № 7317/19 від 21 листопада 2019 року повідомило ОСОБА_1 , що у зв`язку з недотриманням графіку внесення коштів, визначеного у свідоцтві, відповідно до п.п. 4 п. 28, п. 30, п.п. 2 п. 31, п.п. 1,3 п. 9 договору про участь у фонді фінансування, п.п. 3.1., 13.2, 14.1, 14.2 Правил фонду фінансування, закріплений за нею як за Довірителем об`єкт інвестування та закріплені одиниці об`єкту інвестування відкріплено, управління майном за договором № 47/2-1 від 13 квітня 2018 року, припинено.
       Листом від 22 січня 2020 року (вих. 473/19) заступник голови Правління АТ «Акціонерного товариства «Радабанк» повідомив ОСОБА_1 повторно, що у зв`язку з недотриманням графіку внесення коштів, визначеного у свідоцтві, відповідно до п.п. 4 п. 28, п. 30, п.п. 2 п. 31, п.п. 1,3 п. 9 Договору, п.п. 3.1, 13.2, 14.1, 14.2 Правил, закріплений за нею як довірителем об`єкт інвестування та закріплені вимірні одиниці об`єкта інвестування відкріплено, управління майном за договором № 47/2 від 13.04.2018 року припинено, та для отримання внесених коштів за договором просили звернутись до управителя - АТ «Акціонерний банк «Радабанк».
       Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, передбачених цим кодексом.
       Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
       За змістом положень частини першої статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
       Відповідно до положень статей 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.
       Підпунктом 3 пункту 9 вищезазначеного договору (підпункт, на підставі якого було здійснено відкріплення) визначено, що довіритель зобов`язується дотримуватись графіка внесення коштів, визначеного у свідоцтві про участь у фонді.
       Згідно підпункту 2 пункту 31 договору про участь у фонді фінансування будівництва № 47/2 від 13 квітня 2018 року управитель відкріплює від довірителя закріплений за ним об`єкт інвестування у разі невиконання зобов`язань, передбачених підпунктами 3-6 пункту 9 цього договору.
       У свідоцтві № 47/2 від 13 квітня 2018 року про участь в фонді фінансування будівництва «А», виданого 13 квітня 2018 року. У графі «кінцева дата внесення» зазначено - квітень 2018 року
       Зважаючи на викладене, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що невнесення Довірителем згідно з п. 18 договору № 47/2 про участь у фінансування будівництва «А» від 13 квітня 2018 року грошових коштів у сумі та строки, визначені у свідоцтві є підставою у відповідності до підпункту 2 пункту 31 зазначеного договору для відкріплення управителем закріпленого за довірителем об`єкту інвестування.
       Згідно пункту 13.1 Правил фонду фінансування будівництва виду «А» за програмою КП «АРР «Регіон-Лідер» ДОР у разі невиконання Довірителем умов договору про участь у ФФБ Довіритель втрачає право на закріплений за ним об`єкт інвестування та управитель має право відкріпити від Довірителя закріплений за ним об`єкт інвестування і закріплені за Довірителем вимірні одиниці об`єкта інвестування.
       Відповідно до пункту 13.2 вищезазначених Правил управитель відкріплює від Довірителя закріплений за ним об`єкт інвестування, в тому числі у випадку порушення Довірителем графіка внесення коштів до ФФБ, зазначеного у свідоцтві про участь у ФФБ.
       Судом встановлено, що ОСОБА_1 на виконання вимог договору про участь у фонді фінансування будівництва № 47/2 від 13 квітня 2018 року не внесла повну суму щодо фінансування об`єкта будівництва: квартири номер АДРЕСА_3 , таким чином не виконала всі умови договору про участь у фонді фінансування будівництва.
       Будинок, в якому розташована квартира АДРЕСА_4 станом на квітень 2018 року та станом на день розгляду справи не введений в експлуатацію. Дані обставини сторонами не оспорюються.
       Однак, ні договором № 47/2 про участь у фонді фінансування від 13.04.2018 року, ні свідоцтвом № 47/2-1 про участь у фонді фінансування будівництва виду «А», ні Правилами фонду фінансування будівництва виду «А» за програмою КП «АРР «Регіон-Лідер» ДОР, ні законом не передбачено право Довірителя не виконувати умови договору та не вносити кошти для оплати вартості об`єкту інвестування.
       Апелянт посилається на п.п. 4 п. 14 договору № 47/ 2 від 13.04.2018 року про участь у фонді фінансування та п. 5.1.4 Правил фонду фінансування, наголошуючи на неправомірність дій відповідача АТ «Акціонерний банк «Радабанк», оскільки управитель не мав право вимагати від неї виконання всіх обов`язків, в тому числі й здійснення оплати за всі вимірні одиниці об`єкту інвестування. Проте, колегія суддів не може прийняти до уваги вказані доводи апелянта, зважаючи на наступне.
       Так, дійсно, відповідно до п.п. 4 п. 14 договору № 47/ 2 від 13.04.2018 року про участь у фонді фінансування та п. 5.1.4 Правил фонду фінансування, відповідно до якого Управитель не може вимагати від Довірителя виконання своїх зобов`язань у разі, якщо Управитель не виконує свої зобов`язання за договором управління майном. 
       Обов`язки управителя визначені в п. 7 договору № 47/2 від 13.04.2018 року про участь у фонді фінансування, в якому визначено про обов`язки Управителя письмово або іншим способом повідомити Довірителю про збільшення строків будівництва більш як 90 днів. Обов`язок Управителя закінчити будівництво саме у квітні 2018 року в договорі № 47/2 від 13 квітня 2018 року про участь у фонді фінансування будівництва не закріплено.
       Права Довірителя ОСОБА_1 у випадку не введення у встановлений в договорі та у свідоцтві строк в експлуатацію будинку, в якому розташований об`єкт інвестування може бути захищено шляхом розірвання договору та повернення йому коштів, що передбачено ч. 4 ст. 18 Закону України «Про фінансово-кредитні механізми і управління майном при будівництві житла та операціях з нерухомістю» у відповідності до якої у разі порушення забудовником строків спорудження об`єкта будівництва або у разі неналежного виконання Управителем своїх обов`язків, передбачених частиною 1 цієї статті, Довіритель має право вимагати від Управителя дострокового розірвання договору та виплати йому коштів. 
       Аналогічні положення закріплені в п.п. 6.4, 6.9 Правилах фонду фінансування будівництва та в п.п. 3,4 п. 10 Договору № 47/2 від 13 квітня 2018 року про участь у фонді фінансування будівництва. 
       Крім цього, у відповідно до ч. 2 ст. 12 Закону України «Про фінансово-кредитні механізми і управління майном при будівництві житла та операціях з нерухомістю», п.п. 4 п. 10 договору № 47/2 від 13 квітня 2018 року Довіритель має право отримати страхове відшкодування в порядку, визначеному правила фонду, у разі несвоєчасного введення об`єкта будівництва в експлуатацію.
       Відповідно до п. 30 договору № 47/2 від 13 квітня 2018 року про участь у фонді фінансуванні об`єкту будівництва, у разі відкріплення від Довірителя закріпленого за ним об`єкта інвестування Управитель також відкріплює від Довірителя всі закріплені за ним вимірні одиниці такого об`єкта інвестування. З моменту відкріплення від Довірителя управління майном припиняється. Довіритель втрачає право вимоги на об`єкт інвестування та вимірні одиниці такого об`єкта. Управитель зобов`язаний виплатити Довірителю кошти у порядку, встановленому Правилами фонду та цим договором.
       АТ «Акціонерний банк «Радабанк» листом від 22 січня 2020 року (вих. 473/19) повідомило ОСОБА_1 про необхідність отримання грошових коштів в сумі 50 000 грн., які були сплачені нею за 5 кв.м. вимірних одиниць об`єкту інвестування.
       Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що рішення АТ «Акціонерний банк «Актабанк» про відкріплення від ОСОБА_1 об`єкта будівництва на підставі п.п. 4 п. 28, п. 30, п.п. 2 п. 31, п.п. 1,3 п. 9 Договору, п.п. 3.1, 13.2, 14.1, 14.2 Правил фонду фінансування будівництва виду «А» за програмою КП «АРР «Регіон-Лідер» ДОР є правомірним, у зв`язку з чим, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що позовні вимоги в частині визнання незаконними дій відповідача АТ «Акціонерний банк «Радабанк» щодо відкріплення об`єкту інвестування: двокімнатної квартири, загальною площею 70,4 кв.м., розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , відкріплення закріплених за нею вимірних одиниць чого об`єкту інвестування є такими, що не підлягають задоволенню.
       Згідно матеріалів справи відповідачу ОСОБА_2 20 березня 2020 року було видане свідоцтво № 84/2-3 про участь у фонді фінансування будівництва виду «А», та закріплено об`єкт інвестування: квартира АДРЕСА_4 . Згідно із зазначеним свідоцтвом ОСОБА_2 сплатила в повному обсязі грошові кошти за об`єкт інвестування в розмірі 880 000 грн.
       Враховуючи правомірність відкріплення об`єкту інвестування: квартири АДРЕСА_4 від ОСОБА_1 , колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що підстави для відновлення управління майном за договором № 47/2 про участь у фонді фінансування будівництва від 13.04.2018 року та закріплення за позивачем ОСОБА_1 об`єкту інвестування, закріплення вимірних одиниць зазначеного об`єкту інвестування, відкріплення від ОСОБА_2 об`єкту інвестування, вимірних одиниць цього об`єкту інвестування та припинення управління за договором про участь у фонді фінансування будівництва від 20.03.2020 року, укладеним між Акціонерним товариством «Акціонерний банк «Радабанк», ОСОБА_2 та КП «Агентство регіонального розвитку «Регіон-Лідер» Дніпропетровської обласної ради», відсутні.
       Що стосується позовних вимог щодо зобов`язання відповідача АТ «Акціонерне товариство «Радабанк» прийняти від позивача ОСОБА_1 грошові кошти в рахунок оплати за несплачену частку об`єкту інвестування, площею 65,4 кв.м. за ціною не менше 10 000,00 грн. за 1 кв.м., колегія суддів приходить до висновку, що вказані вимоги не підлягають задоволенню з огляду на наступне.
       Пунктом 19 договору № 47/2 про участь у фонді фінансування будівництва від 13 квітня 2018 року визначено, що Управитель повідомляє Довірителю про зміну поточної ціни вимірної одиниці об`єкту інвестування у разі її зміни чи зменшення або збільшення фактичної загальної площі об`єкту інвестування.
       Таким чином, договором визначена можливість про зміни поточної ціни вимірної одиниці об`єкту інвестування, про що Управитель повідомив Довірителя ОСОБА_1 .
       Листом Акціонерне товариство «Акціонерний банк «Радабанк» 31 травня 2019 року (вих.. 3198/19) повідомило ОСОБА_1 про збільшення вартості квадратного метру у розмірі 12 500 грн. (відбулась зміна Генерального підрядника та встановлено новий строк будівництва - серпень 2019 року, поновлено роботу фонду фінансування).
       Незгода апелянта з новою ціною за квадратні метри об`єкту інвестування є підставою саме для розірвання договору, а обраний позивачем спосіб захисту в даному випадку шляхом зобов`язання відповідача «Акціонерний банк «Радабанк» прийняти від позивача ОСОБА_1 грошові кошти в рахунок оплати за несплачену частку об`єкту інвестування, площею 65,4 кв. за ціною не вище 10 000 кв.м., є також неналежним.
       Зважаючи на викладене, колегія суддів приходить висновку, що заявлені вимоги не є ефективним способом захисту порушеного права позивача
       Так, відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
       За змістом ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.
       Захист цивільних прав це застосування цивільно-правових засобів з метою забезпечення цивільних прав. Порушення права пов`язано з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспоренні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.
       Таким чином, порушення, невизнання або оспорення субєктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту.
       Під способами захисту субєктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорених) прав та вплив на порушника.
       Статтею 16 ЦК України встановлено перелік способів захисту цивільних прав та інтересів. Цією статтею також передбачено, що суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.
       Такого способу захисту який обраний позивачем в даному випадку шляхом зобов`язання відповідача «Акціонерний банк «Радабанк» прийняти від позивача ОСОБА_1 грошові кошти в рахунок оплати за несплачену частку об`єкту інвестування, площею 65,4 кв. за ціною не вище 10 000 кв.м., не передбачено.
        Таким чином, вирішуючи спір, суд першої інстанції правильно визначив характер спірних правовідносин та застосував норми права, які підлягали застосуванню до цих правовідносин і, встановивши, що позивачем обрано неналежний та неефективний спосіб захисту своїх прав, дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позовних вимог. 
       Висновки суду першої інстанції відповідають обставинам справи, які встановлені відповідно до вимог процесуального закону, а також узгоджуються з нормами матеріального права, які судом правильно застосовані.
Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, на законність судового рішення не впливають.

       Згідно з пунктом 3 частини четвертої статті 265 ЦПК України у мотивувальній частині рішення зазначаються мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову, крім випадку, якщо аргумент очевидно не відноситься до предмета спору, є явно необґрунтованим або неприйнятним з огляду на законодавство чи усталену судову практику.
       Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні (частини перша, друга та п`ята статті 263 ЦПК України).
       Консультативна рада європейських суддів у Висновку № 11 (2008) до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень зазначила, що «якість судового рішення залежить головним чином від якості його вмотивування. Виклад підстав прийняття рішення не лише полегшує розуміння та сприяє визнанню сторонами суті рішення, але, насамперед, є гарантією проти свавілля. По-перше, це зобов`язує суддю дати відповідь на аргументи сторін та вказати на доводи, що лежать в основі рішення й забезпечують його правосудність; по-друге, це дає можливість суспільству зрозуміти, яким чином функціонує судова система» (пункти 34-35).
Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржені судові рішення відповідають критерію обґрунтованості судового рішення. 

Згідно з статтею 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладене та конкретні обставини справи, судове рішення відповідає вимогам норм матеріального і процесуального права і тому, колегія апеляційного суду вважає, що правових підстав для його скасування немає, а тому доводи апеляційної скарги підлягають залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишенню без змін.
Судові витрати понесені сторонами в зв`язку з переглядом судового рішення розподілу не підлягають, оскільки апеляційна скарга залишена без задоволення.
       
Керуючись ст.ст. 259,268,374,375,381-384 ЦПК України, колегія суддів, –

П О С Т А Н О В И Л А:

       Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 – залишити без задоволення.
       Рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 14 січня 2021 року – залишити без змін.
       Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду з дня складання повного судового рішення.
       
       Головуючий          О.В. Свистунова

       Судді: Т.П. Красвітна

        І.А. Єлізаренко