КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
Справа №756/17066/20                                   Головуючий у 1 інстанції: Тиха О.О. 
Провадження №22-ц/824/8707/2021             Суддя-доповідач: Гаращенко Д.Р.
 
15 червня  2021 року                                                                                     м. Київ
 
Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Київського апеляційного суду в складі:
Головуючого  (судді-доповідача)                   Гаращенка Д.Р.
суддів                                                     Сліпченка О.І., Сушко Л.П.
за участю секретаря                                        Стеблиненко А.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» на додаткове рішення Оболонського районного суду м. Києва від 29 березня 2021 року в справі за заявою представника позивача - адвоката Костюк Яни Романівни про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи», треті особи: приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Тарас Володимирович, приватний виконавець виконавчого округу Рівненської області Сідоренко Сергій Петрович, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,-
 
ВСТАНОВИЛА:
 
У провадженні Оболонського районного суду м. Києва перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи», треті особи: приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Тарас Володимирович, приватний виконавець виконавчого округу Рівненської області Сідоренко Сергій Петрович, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.
Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 26 лютого 2021 року позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, задоволено.
Визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №4059, вчинений приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личуком Тарасом Володимировичем 03 жовтня 2020 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» заборгованості за кредитним договором №1821/07 від 19.12.2007 у розмірі 125330,07 грн за період з 01 червня 2017 року по 01 червня 2020 року.
Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 261 гривня 20 копійок.
05 березня 2021 року адвокат Костюк Я.Р. представник ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку подала заяву про ухвалення додаткового рішення, в якій просила стягнути з «Кредитні ініціативи» витрати на правову (правничу) допомогу в розмірі 10 000 грн.
Додатковим рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 29 березня 2021 року заяву представника позивача - адвоката Костюк Яни Романівни про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи», треті особи: приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Тарас Володимирович, приватний виконавець виконавчого округу Рівненської області Сідоренко Сергій Петрович, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, задоволено.
Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу у розмірі 10 000 (десять тисяч) гривень 00 копійок.
Не погоджуючись із додатковим рішенням суду першої інстанції, ТОВ «Кредитні ініціативи» подало апеляційну скаргу, в якій просить додаткове рішення суду скасувати у поновному обсязі.
В обґрунтування апеляційних вимог вказує, що адвокат належним чином не зазначає скільки саме часу було витрачено на консультацію клієнта, підготовку документів та аналіз судової практики, а тому неможливо точно встановити співмірність обсягу виконаних робіт та затраченого часу на виконання даних робіт.
Зазначає, що адвокат участь у судових засіданнях не здійснювала, а отже дану послугу до витрат на правничу допомогу відносити не можливо, оскільки такі витрати не є фактичними.
Посилається на те, що за відсутності квитанції про оплату послуг адвоката не доведено факт оплати позивачем послуг адвоката в ході виконання договору про надання правової допомоги. 
Адвокат Костюк Я.Р. представник ОСОБА_1 подала відзив на апеляційну скаргу, в якому просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги, додаткове рішення суду залишити без змін. Зазначає, що оскаржуване рішення прийняте з додержанням норм матеріального і процесуального права. Виходячи з обсягу фактично наданих послуг, з урахуванням характеру виконаної адвокатом роботи, принципу співмірності та розумності судових витрат і ринкових цін на адвокатські послуги, враховуючи фінансовий стан обох сторін, суд вважав можливим стягнути з відповідача витрати на надання професійної правничої допомоги на користь позивача у розмірі 10 000 грн, що є обґрунтованим і пропорційним до предмета спору та задоволених вимог.
У судове засідання ОСОБА_1 та її адвокат Костюк Я.Р., представник ТОВ «Кредитні ініціативи», приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Т.В., приватний виконавець виконавчого округу Рівненської області Сідоренко С.П. не з`явилися, про дату, час та місце розгляду були повідомлені.
Від представника ТОВ «Кредитні ініціативи» Стеценка М.В. надійшла заява про розгляд справи без участі представника апелянта.
Адвокат Костюк Я.Р. представник ОСОБА_1 подала заяву про розгляд справи без участі представника позивача, в якій також просила відмовити у задоволенні апеляційної скарги, додаткове рішення залишити без змін.
Приватний виконавець виконавчого округу Рівненської області Сідоренко С.П. подав заяву про розгляд справи без його участі.
Вислухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість додаткового рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Частиною першою статті 15 ЦПК України встановлено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.
З матеріалів справи вбачається, що рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 26 лютого 2021 року визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №4059, вчинений приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личуком Тарасом Володимировичем 03 жовтня 2020 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» заборгованості за кредитним договором №1821/07 від 19.12.2007 у розмірі 125330,07 грн за період з 01 червня 2017 року по 01 червня 2020 року. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 261 гривня 20 копійок.
05 березня 2021 року адвокат Костюк Я.Р. представник ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку подала заяву про ухвалення додаткового рішення з доказами понесення витрат на правничу допомогу в розмірі 10 000 грн.
Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України).
Згідно п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача.
Відповідно до ч. 1-6 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
За положеннями ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Частиною 8 статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Тлумачення наведеної норми права дає підстави для висновку, що можливість подання сторонами доказів в підтвердження понесених судових витрат, в тому числі і витрат на професійну правничу допомогу у відповідній інстанції, процесуальний закон ставить у залежність від процесуальної стадії розгляду справи у конкретній інстанції.
Тобто докази на підтвердження розміру витрат на правничу допомогу у суді першої інстанції подаються до закінчення судових дебатів у справі саме в суд першої інстанції, або протягом п`яти днів після ухвалення рішення судом першої інстанції за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. 
Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).
Отже, якщо стороною документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.
До заяви про ухвалення додаткового рішення було надано копію Договору про надання правової допомоги від 21 грудня 2020 року, укладеного між ОСОБА_1 та адвокатом Костюк Я.Р., копію Додатку №1 до Договору №б/н про надання правової допомоги від 21 грудня 2020 року, копію звіту №1 від 29 січня 2021 року про хід виконання Договору про надання правової допомоги №б/н від 21 грудня 2020 року, копію акту прийому-передачі виконаних робіт від 04 березня 2021 року до Договору №б/н від 21 грудня 2020 року, копію ордеру на надання правничої допомоги Серія АІ №1062616, копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серія ДН №5751. (а.с. 151-159)
Відповідно до п. 5.1 Договору про надання правової допомоги від 21 грудня 2020 року розмір гонорару, який клієнт сплачує адвокату за надану в межах цього Договору правову допомогу, визначається сторонами окремою додатковою угодою, яка є невід`ємною частиною цього Договору.
Статтею 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» від 5 липня 2012 року передбачено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.
Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.
При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація та досвід адвоката, фінансовий стан клієнта й інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним і враховувати витрачений адвокатом час.
Згідно з Додатком №1 до Договору б/н про надання правової допомоги від 21 грудня 2020 року сторони погодили, що згідно п. 5.1 Договору про надання правової допомоги вартість послуг становитиме 10 000 грн.
З вказаного Додатку №1 вбачається, що до комплексу з супроводження цивільної справи в суді першої інстанції «Визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню» входить: консультація з дослідженням документів та аналізом судової практики; підготовка та подання заяви про забезпечення позову до Оболонського районного суду м. Києва; підготовка та подання позовної заяви до Оболонського районного суду м. Києва; підготовка та подання відповідей на відзив у справі; участь адвоката у судових засіданнях; підготовка та подання заяви на відшкодування судових витрат, отримання та пред`явлення виконавчих документів до виконання. Даний перелік послуг не є вичерпним.
В апеляційній скарзі ТОВ «Кредитні ініціативи» посилається на те, що у зв`язку з незазначенням часу неможливо точно встановити співмірність обсягу виконаних робіт та затраченого часу на виконання даних робіт, адвокат участь у судових засіданнях не здійснювала, тому дану послугу до витрат на правничу допомогу відносити не можливо.
Колегія суддів відхиляє такі доводи апелянта, оскільки гонорар адвоката встановлений у фіксованому розмірі, не залежить від обсягу послуг та часу витраченого представником позивача, а отже є визначеним. 
Не заслуговують на увагу доводи апелянта, що за відсутності квитанції про оплату послуг адвоката позивачем не доведено факт оплати послуг адвоката з огляду на таке. 
Так, за змістом п. 1 ч. 2 ст. 137, ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою. 
Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (п. 1 ч. 2 ст. 137 цього Кодексу).
Судом першої інстанції правильно враховано, що розмір витрат на правничу допомогу в сумі 10 000 грн є співмірним із складністю справи та наданих адвокатом послуг, обсягом наданих адвокатом послуг. Колегія суддів погоджується з таким розміром витрат на правничу допомогу, оскільки такий розмір визначено судом першої інстанції виходячи з вимог розумності, справедливості та пропорційності.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Оскільки доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, на законність та обґрунтованість рішення не впливають, тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду без змін.
Керуючись ст. ст. 268, 367, 368, 375, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів,-
 
ПОСТАНОВИЛА:
 
Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» залишити без задоволення.
Додаткове рішення Оболонського районного суду м. Києва від 29 березня 2021 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.
 
Головуючий                                                                           Д.Р. Гаращенко

Судді                                                                                      О.І. Сліпченко 

                                                                                                Л.П. Сушко