ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/5705/21 Справа № 174/811/20 	  	Суддя у 1-й інстанції - Ілюшик І. А. Суддя у 2-й інстанції - Демченко  Е. Л.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 червня 2021 року         колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

                головуючого – судді Демченко Е.Л.
                суддів – Куценко Т.Р., Макарова М.О.

розглянувши у спрощеному позовному провадженні, без повідомлення учасників справи, в м.Дніпро апеляційну скаргу  ОСОБА_1  на рішення Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 03 березня 2021 року у справі за позовом департаменту соціально-гуманітарної політики Вільногірської міської ради Дніпропетровської області до  ОСОБА_1  про стягнення надміру нарахованої (виплаченої) суми житлової субсидії, -

в с т а н о в и л а:

       У грудні 2020 року департамент соціально-гуманітарної політики Вільногірської міської ради Дніпропетровської області звернувся до суду з позовом до  ОСОБА_1  про стягнення надміру нарахованої (виплаченої) суми житлової субсидії, мотивуючи його тим, що 15 березня 2016 року на підставі заяви ОСОБА_1 про призначення житлової субсидії та декларації про доходи і витрати осіб, які звернулися за призначенням житлової субсидії, останньому управлінням соціального захисту населення департаменту соціально-гуманітарної політики Вільногірської міської ради (далі - УСЗН ДСГП ВМР) прийнято рішення про призначення  ОСОБА_1  житлової субсидії для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг на опалювальний період з 01 лютого 2016 року по 31 січня 2017 року, надання якої в подальшому було автоматично продовжене.
       Вказував, що 12 серпня 2020 року відповідач повторно звернувся із заявою про призначення та надання житлової субсидії у грошовій формі та подав разом із нею декларацію, в якій зазначив, що одружений, а також інформацію про дружину ОСОБА_2 , що свідчить про порушення відповідачем п.п.90,91 Положення про порядок призначення житлових субсидій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 1995 року №848 “Про спрощення порядку надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива” (далі Положення №848), а саме не повідомив структурний підрозділ з питань соціального захисту населення протягом 30 календарних днів про зміну у складі члена домогосподарства, в той час як відсутність вказаних відомостей призвела до здійснення невірного розрахунку житлової субсидії та її надмірної виплати з 01 жовтня 2018 року по 31 липня 2020 року в розмірі 6 076,28 грн., яку позивач просив суд першої інстанції стягнути на свою користь.
       Рішенням Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 03 березня 2021 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь департаменту соціальної гуманітарної політики Вільногірської міської ради Дніпропетровської області надмір перераховану (виплачену) суму житлової субсидії в розмірі 6 076,28 грн. Вирішено питання щодо судових витрат.
       Не погоджуючись із вказаним рішенням, відповідач ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 03 березня 2021 року та ухвалити нове, яким в позові відмовити, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.
       Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції безпідставно дійшов висновку про задоволення позову, не врахував норми статей 4,5 ЦК України, які регулюють дію закону у часі, оскільки Положення №848 (в редакції на час звернення 23 лютого 2016 року із заявою про призначення субсидії) не встановлювало обов`язку отримувача субсидії подавати відомості про осіб, що були зареєстрованими (фактично проживали) у житловому приміщенні разом із заявником, що свідчить про правомірність призначення та виплати субсидії, при цьому подальше нарахування субсидії здійснювалося позивачем автоматично та на власний розсуд. Крім того, дружина ОСОБА_2 в належному йому житлі не зареєстрована та не проживає з жовтня 2017 року. Таким чином, оскільки субсидію йому було призначено та виплачено правомірно, на підставі закону, що був чинним на момент призначення житлової субсидії, факт приховування інформації від позивача нічим об`єктивно не підтверджений та є припущенням позивача, що свідчить про відсутність жодних порушень з боку відповідача та передчасність висновків суду щодо безпідставного набуття ним грошових коштів, отриманих в якості субсидії.
       Департаментом соціально-гуманітарної політики Вільногірської міської ради Дніпропетровської області надано відзив на апеляційну скаргу, відповідно до якого просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення без змін, посилаючись на його законність, оскільки відповідач приховав інформацію про повний склад членів домогосподарства, внаслідок чого відповідачу було надмірно виплачено суму житлової субсидії, розмір якої підтверджується її розрахунком, наявним в матеріалах справи. Доказів належності поведінки та законності отримання житлової субсидії відповідачем до суду першої інстанції відповідачем не надано. 
       Згідно з п.1 ч.1 ст.274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.
       Відповідно до ч.1 ст.368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями встановленими цією главою.
       Для цілей цього кодексу малозначними справами є: справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (п.1 ч.6 ст.19 ЦПК України).
       Зважаючи на те, що ціна позову у даній справі 6 076,28 грн. та не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без виклику сторін.
       Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
       Статтями 12,81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
       Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
       Розглядаючи позов, суд має встановити фактичні обставини справи, виходячи з фактичних правовідносин сторін, але в межах заявлених вимог.
       Встановлено судом першої інстанції і це підтверджується матеріалами справи, що 23 лютого 2016 року відповідач звернувся до управління соціального захисту населення департаменту соціально-гуманітарної політики Вільногірської міської ради із заявою про призначення та надання житлової субсидії.
       Підписуючи вказану заяву відповідач підтвердив, що у разі зміни обставин, які можуть вплинути на отримання житлової субсидії (зміни складу осіб, які зареєстровані (фактично проживають), джерел доходу, переліку одержуваних житлово-комунальних послуг, придбання майна, товарів або послуг на суму, що перевищує 50 тисяч грн.) останній зобов`язується протягом місяця повідомити про це структурний підрозділ з питань соціального захисту населення (а.с. 7).
       Разом із вказаною заявою відповідачем подана декларація про доходи і витрати осіб, які звернулися за призначенням житлової субсидії, в якій зазначено, що ОСОБА_1 є єдиним зареєстрованим у житловому приміщенні, єдиним видом доходу якого є пенсія, підписуючи вказану заяву підтвердив, що усвідомлює, що у разі подання у неповному обсязі або недостовірних відомостей про осіб, які зареєстровані (фактично проживають) у житловому приміщенні/будинку, їх доходи і витрати заявнику може бути відмовлено у призначенні житлової субсидії або припинено її надання та зобов`язується у такому разі повернути надміру перераховану (виплачену) суму житлової субсидії (а.с. 8).
       15 березня 2016 року управлінням соціального захисту населення департаменту соціально-гуманітарної політики Вільногірської міської ради (далі - УСЗН ДСГП ВМР) прийнято рішення про призначення  ОСОБА_1  житлової субсидії для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг на опалювальний період з 01 лютого 2016 року по 31 січня 2017 року, нарахування якої в подальшому було автоматично продовжене (а.с. 9).
       З березня 2016 року по липень 2020 року позивачем здійснювалося нарахування субсидії, що підтверджується розрахунками субсидії на житлово-комунальні послуги до заяви №006469 (а.с. 9-45).
       12 серпня 2020 року відповідач ОСОБА_1 повторно звернувся з заявою про призначення та надання житлової субсидії у грошовій формі, відповідно до якої підтвердив, що у разі виникнення обставин, які можуть вплинути на отримання житлової субсидії (зміна у складі осіб, які зареєстровані (фактично проживають) у житловому приміщенні/будинку; зміна в переліку отримуваних житлово-комунальних послуг, придбання майна, товарів або оплата послуг на суму, що перевищує 50 тисяч грн.; заборгованість понад три місяці за виконавчими провадженнями про стягнення аліментів) останній зобов`язується протягом місяця письмово повідомити про це структурний підрозділ з питань соціального захисту населення (а.с.46).
       Разом із вказаною заявою, подано декларацію про доходи і витрати осіб, які звернулися за призначенням житлової субсидії, в розділі ІІ, який містить дані про членів сім`ї осіб зі складу домогосподарства незалежно від реєстрації їхнього місця проживання (фактичного місця проживання) зазначено ОСОБА_2 - дружину відповідача, вказано, що остання займає посаду головного спеціаліста (а.с.47).
       Відповідно до розрахунку позивача, надмірно перерахована житлова субсидія з жовтня 2018 року по липень 2020 року складає 6 076,28 грн. (а.с.48-50).
       Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що 01 травня 2018 року, у зв`язку із внесенням змін до Положення №848, змінилися умови надання житлової субсидії, якими визначено, що призначення житлової субсидії здійснюється з урахуванням всіх зареєстрованих осіб та членів їх сімей, навіть якщо останні зареєстровані за іншими адресами. Наявність у відповідача дружини є обставиною, яка вплинула або могла вплинути на встановлення права на призначення житлової субсидії та визначення її розміру. Відповідачем інформація про зміну сімейного стану позивача не повідомлявся, нова заява та декларація не подавалася, що призвело до надмірного перерахування (виплаченої) суми субсидії. Таким чином, отримавши кошти з Державного бюджету України у вигляді субсидії, ОСОБА_1 фактично набув право власності на них, у відповідності до Положень статей 1212,1215 ЦК України, сума надмірно перерахованої (виплаченої) субсидії є майном, збереженим без достатньої правової підстави. Вважав доведеним факт недобросовісності набувача, що полягав у свідомому не повідомленні про повний склад членів домогосподарства, тому, враховуючи розрахунок наданий позивачем, позовні вимоги задовольнив в повному обсязі.
       Проте, колегія суддів вважає, що такий висновок суд першої інстанції зробив з порушенням норм матеріального права, виходячи з наступного.
       Пунктом 2 Положення №848 (в редакції, чинній на час подання ОСОБА_1 заяви про призначення житлової субсидії) встановлено, що право на отримання адресної безготівкової субсидії для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, а також субсидії готівкою на придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива (далі - субсидія) поширюється на громадян, які проживають у житлових приміщеннях (будинках) державного та громадського житлового фонду, в тому числі у гуртожитках, - на оплату користування житлом; приватного житлового фонду та фонду житлово-будівельних (житлових) кооперативів - на оплату утримання житла; житлового фонду незалежно від форм
власності - на оплату комунальних послуг, придбання скрапленого
газу, твердого та рідкого пічного побутового палива.
       Згідно з пунктом 4 Положення №848 субсидії призначаються за наявності різниці між розміром плати за житлово-комунальні послуги, скраплений газ, тверде та рідке пічне побутове паливо у межах соціальної норми житла та соціальних нормативів користування житлово-комунальними послугами з урахуванням пільг, які надаються відповідно до законодавства, і обсягом визначеного Кабінетом Міністрів України обов`язкового відсотка платежу. 
       Згідно з пунктами 6,7 Положення №848 субсидія призначається одній із зареєстрованих у житловому приміщенні (будинку) осіб. В окремих випадках на підставі рішення районної, районної у мм. Києві і Севастополі держадміністрації та виконавчого органу міської і районної ради або утвореної ними комісії та акта обстеження матеріально-побутових умов домогосподарства субсидія може призначатися особі, яка не зареєстрована, але фактично проживає у житловому приміщенні (будинку) на підставі договору найму (оренди) житла (далі - орендар), або індивідуальним забудовникам, будинки яких не прийняті в експлуатацію.
       Субсидія розраховується виходячи з кількості зареєстрованих у житловому приміщенні (будинку) осіб (осіб, які фактично проживають), яким нараховується плата за житлово-комунальні послуги, у тому числі осіб, призваних на строкову військову службу. 
       Кількість зазначених осіб визначається на початок місяця, в 
якому надійшло звернення за призначенням субсидії, а у разі 
повторного призначення субсидії на наступний період - на початок 
місяця, з якого призначається субсидія. 
       Пунктом 12 Положення №848 встановлено, що субсидія для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг призначається виходячи з розміру середньомісячного сукупного доходу осіб, зазначених у пункті 7 цього Положення, а для придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива - на основі річного доходу осіб за попередній календарний рік. 
       Згідно з пунктом 13 Положення №848 для призначення субсидії громадянин, особа якого посвідчується паспортом або іншим документом, подає структурному підрозділу з питань соціального захисту населення за місцем реєстрації (орендарі - за місцем проживання):
       - заяву про призначення житлової субсидії та декларацію про доходи і витрати осіб, які звернулися за призначенням житлової субсидії, за встановленими формами;
       - довідки про доходи - у разі зазначення в декларації інших отриманих доходів, а також а також у разі зазначення у декларації 
інших отриманих доходів, інформація про які відсутня у ДФС,
Пенсійному фонді України, фондах соціального страхування тощо і
відповідно до законодавства не може бути отримана за запитом
структурного підрозділу з питань соціального захисту населення у
порядку, встановленому цим Положенням;
-         договір найму (оренди) житла (за наявності).
       Громадянин несе відповідальність за подані відомості про доходи, майно, що вплинули або могли вплинути на встановлення права на призначення субсидії та на визначення її розміру.
       Для нарахування субсидій на запит структурних підрозділів з питань соціального захисту населення у п`ятиденний строк з дня його отримання подаються відомості про:
       - склад зареєстрованих у житлових приміщеннях осіб - житлово-експлуатаційними організаціями або іншими органами, що визначені місцевими органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування; у сільській місцевості - сільськими (селищними) радами; органами самоорганізації населення. У разі неподання на запит структурному підрозділу з питань соціального захисту населення у встановлені терміни відомостей про склад зареєстрованих у житлових приміщеннях осіб для призначення субсидії використовуються дані, зазначені у декларації про доходи і витрати осіб, які звернулися за її призначенням; 
       - забезпеченість громадян житловою площею та комунальними послугами за формами, затвердженими Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласними, Київською і Севастопольською міськими держадміністраціями, в яких зазначається вартість послуг у межах соціальної норми житла та соціальних нормативів користування комунальними послугами в опалювальний і неопалювальний періоди, - житлово-експлуатаційними організаціями, житлово-будівельними (житловими) кооперативами, об`єднаннями співвласників багатоквартирного будинку та організаціями, що надають житлово-комунальні послуги, органами самоорганізації населення;
       - доходи осіб з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків - ДФС у порядку, встановленому Мінсоцполітики та Мінфіном;
       - суми пенсійних виплат осіб, пенсії яким призначені відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (крім військовослужбовців строкової служби та членів їх сімей), а також осіб, які отримують пенсії не за місцем реєстрації - Пенсійним фондом України.
       Відповідно до пункту 14 Положення №848 після закінчення терміну отримання субсидії структурні підрозділи з питань соціального захисту населення самостійно здійснюють розрахунок субсидії на наступний період (12 місяців, календарний рік) для домогосподарств, які отримували субсидію у попередньому періоді. Для цього структурні підрозділи з питань соціального захисту населення збирають необхідну інформацію у порядку, передбаченому пунктом 13 цього Положення, без звернення громадян і протягом десяти днів після отримання зазначеної інформації приймають рішення про призначення (непризначення) субсидії та письмово інформують про прийняте рішення громадян.
       Рішення районної, районної у мм. Києві і Севастополі держадміністрації, виконавчого органу міської, районної у місті (у разі її утворення) ради або комісії, яка ними утворюється, про призначення в окремих випадках субсидії переглядається у разі зміни у складі осіб, зареєстрованих або фактично проживаючих у житловому приміщенні (будинку), їх працевлаштування або виникнення в них інших джерел доходів. У разі відсутності змін розрахунок субсидії на наступний період здійснюється структурним підрозділом з питань соціального захисту населення без повторного прийняття рішення районної, районної у мм. Києві і Севастополі держадміністрації, виконавчого органу міської, районної у місті (у разі її утворення) ради або комісії, яка ними утворюється.
       Громадянин, якому призначено субсидію, зобов`язаний протягом місяця поінформувати структурний підрозділ з питань соціального захисту населення про зміну складу зареєстрованих у житловому приміщенні (будинку) осіб (орендарі - про осіб, які фактично проживають), їх соціального статусу, переліку отримуваних житлово-комунальних послуг, умов їх надання, виконавців житлово-комунальних послуг, купівлю товарів або оплату послуг, передбачених підпунктом 5 пункту 5 цього Положення, шляхом подання відповідних документів.
       Згідно з пунктом 20 Положення №848, надання раніше призначеної субсидії припиняється, зокрема, якщо громадянин приховав або свідомо подав недостовірні дані про доходи (не зазначив один із видів доходів) та майновий стан, що вплинули на встановлення права на субсидію, внаслідок чого йому була надміру перерахована сума субсидії, - з місяця, в якому виявлено порушення;
       Сума субсидії, перерахованої (виплаченої) надміру внаслідок свідомого подання громадянином документів з недостовірними відомостями або неповідомлення громадянином про зміни, зазначені у пункті 14 цього Положення, повертається ним за вимогою органу, що призначив субсидію.
       З аналізу вимог Положення №848, в редакції станом на час звернення відповідача  ОСОБА_1  23 лютого 2016 року із заявою про призначення субсидії, вбачається, що право на призначення субсидії мала особа, яка зареєстрована або фактично проживала у житловому приміщенні (орендарі) та розраховувалася виходячи з кількості зареєстрованих (фактично проживаючих) у житловому приміщенні осіб. З метою отримання субсидії особа повинна звернутися до структурного підрозділу з питань соціального захисту населення за місцем реєстрації із заявою про призначення житлової субсидії та декларацією про доходи і витрати осіб, які звернулися за призначенням житлової субсидії за встановленими у Положенні формами.
       Таким чином, вимоги Положення №848 встановлюють, що після закінчення строку отримання субсидії структурні підрозділи з питань соціального захисту населення самостійно здійснюють розрахунок субсидії на наступний період для домогосподарств, які отримували субсидію у попередньому періоді. Для цього структурні підрозділи з питань соціального захисту населення збирають необхідну інформацію без звернення громадян.
       У разі відсутності змін у складі осіб, зареєстрованих або фактично проживаючих у житловому приміщенні (будинку), їх працевлаштування або виникнення в них інших джерел доходів, розрахунок субсидії на наступний період здійснюється структурним підрозділом з питань соціального захисту населення без повторного прийняття рішення.
       Як вбачається з матеріалів справи, 23 лютого 2016 року ОСОБА_1 , з метою отримання субсидії, звернувся до УПСЗН ДСГП ВМР із заявою про призначення житлової субсидії, разом із заявою подав декларацію про доходи і витрати осіб, які звернулися за призначенням житлової субсидії, подані відповідачем документи відповідали встановленим Положенням №848 зразкам, при цьому відповідна форма декларації не передбачала необхідності зазначення в ній сімейного стану заявника або складу його сім`ї.
       На підставі вказаних документів, УПСЗН ДСГП ВМР прийнято рішення про “Про призначення субсидії” від 15 березня 2016 року, на підставі якого відповідачу було призначено житлову субсидію для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг на опалювальний період з 01 лютого 2016 року по 31 січня 2017 року.
       Як зазначає сам позивач у своєму позові, в подальшому відповідачу призначалася житлова субсидія шляхом проведення автоматичного розрахунку та перерахунку в межах призначень.
       Таким чином, при зверненні до УПСЗН ДСГП ВМР із заявою про призначення житлової субсидії, відповідачем було дотримано усіх, передбачених Положенням №848, вимог щодо умов звернення до структурних підрозділів з питань соціального захисту населення, зокрема задекларовано відомості щодо усіх зареєстрованих на час подання заяви осіб у житловому приміщенні, оскільки на час звернення із відповідною заявою субсидія розраховувалася виходячи з кількості зареєстрованих у житловому приміщенні (будинку) осіб (осіб, які фактично проживають), яким нараховується плата за житлово-комунальні послуги. 
       При цьому, 27 квітня 2018 року Кабінетом Міністрів України прийнято постанову №329 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України та визнання такою, що втратила чинність, постанову Кабінету Міністрів України від 28 грудня 2016 року №1022», якою Положення про порядок призначення та надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива, затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 1995 року №848, викладено в новій редакції.
       Пунктом 2 постанови №329 встановлено, що з 01 травня 2018 року призначення житлової субсидії здійснюється лише після подання нових заяв і декларації, якщо у складі домогосподарства є, зокрема особи, члени сім`ї, яких не зареєстровано за адресою домогосподарства.
       Тобто, з 01 травня 2018 року змінилися умови надання житлової субсидії, якими визначено, що призначення житлової субсидії здійснюється з урахуванням доходів всіх зареєстрованих осіб та членів їх сімей, навіть якщо вони зареєстровані за іншими адресами.
       Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив із того, що відповідачем всупереч вимог Положення №848, з урахуванням його змін станом на 01 травня 2018 року, не подав нової заяви про призначення субсидії та декларації про доходи і витрати осіб, які звернулися за призначенням житлової субсидії, а також не повідомив про склад його сім`ї, що впливає на розрахунок житлової субсидії та призвело до надмірного перераховання (виплаченої) суми субсидії, які в силу вимог статей 1212, 1215 ЦК України є майном, збереженим без достатньої правової підстави. 
       В той же час з такими висновками суду першої інстанції погодитися не можна з огляду на наступне.
       Загальні підстави для виникнення зобов`язання у зв`язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави визначені нормами глави 83 ЦК України.
       Відповідно до частини 1 статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.
       Згідно зі статтею 1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті: 1)заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача; 2)інше майно, якщо це встановлено законом.
       Отже, законодавцем передбачені два винятки із цього правила: по-перше, якщо виплата відповідних грошових сум є результатом рахункової помилки зі сторони особи, яка проводила таку виплату; по-друге, у разі недобросовісності зі сторони набувача виплати.
       Зазначений правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 02 липня 2014 року у справі №6-91цс14 та у постановах Верховного Суду від 06 лютого 2019 року у справі №545/163/17, від 11 березня 2020 року у справі №328/1056/19.
       При цьому правильність здійснених розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються і відповідно тягар доказування наявності рахункової помилки та недобросовісності набувача покладається на платника відповідних грошових сум.
       Наведене узгоджується із висновком, викладеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі №753/15556/15-ц (провадження №14-445цс18), постанові Верховного Суду від 06 березня 2019 року у справі №607/4570/17-ц (провадження №61-29030св18).
       Відповідно до пункту 4 Положення №848 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 27 квітня 2018 року №329, яка діяла до 01 жовтня 2019 року) житлові субсидії призначаються за наявності різниці між розміром плати за житлово-комунальні послуги та/або скраплений газ, тверде та рідке пічне побутове паливо, внеску/платежу об`єднанню на оплату витрат на управління багатоквартирним будинком у межах соціальної норми житла, соціальних нормативів житлово-комунальних послуг, скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива, витрат на управління багатоквартирним будинком (далі - соціальні норми житла та соціальні нормативи житлово-комунального обслуговування) і розміром обов`язкового відсотка платежу, визначеного в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
       Згідно пункту 9 Положення №848 житлова субсидія розраховується на всіх членів домогосподарства.
       До складу домогосподарства включаються особи, що зареєстровані і фактично проживають в житловому приміщенні (будинку), на яких розраховуються соціальні норми житла та соціальні нормативи житлово-комунального обслуговування і доходи яких враховуються під час призначення житлової субсидії.
       Під час призначення житлової субсидії враховуються також доходи членів сім`ї особи із складу домогосподарства у разі, коли їх зареєстроване (фактичне) місце проживання відмінне від адреси домогосподарства. При цьому соціальні норми житла та соціальні нормативи житлово-комунального обслуговування за адресою домогосподарства на таких осіб не розраховуються.
       Пунктом 10 Положення №848 встановлено, що громадянин, якому призначено житлову субсидію, зобов`язаний протягом 30 календарних днів проінформувати структурний підрозділ з питань соціального захисту населення про обставини для перерахунку призначеної житлової субсидії, зокрема: зміну складу зареєстрованих у житловому приміщенні (будинку) членів домогосподарства (орендар, внутрішньо переміщена особа - членів домогосподарства, які фактично проживають в житловому приміщенні (будинку), їх соціального статусу; зміни у складі сім`ї члена домогосподарства; зміну переліку отримуваних житлово-комунальних послуг, умов їх надання; зміну переліку витрат на управління багатоквартирним будинком; зміну управителя, виконавця комунальних послуг, створення об`єднання; настання умов, зазначених у підпунктах 2 і 4 пункту 6 цього Положення.
       Проведеним аналізом вищевказаних положень вбачається, що на отримувача субсидії покладається обов`язок повідомити структурний підрозділ з питань соціального захисту населення про обставини для перерахунку призначеної житлової субсидії протягом 30 днів з моменту настання відповідної зміни.
       В той же час, як вбачається з матеріалів цивільної справи, зокрема повідомлення ДСГП ВМР Дніпропетровської області від 07 вересня 2020 року (а.с.51), шлюб відповідача з ОСОБА_2 зареєстрований 27 грудня 1991 року, тобто після звернення із заявою 23 лютого 2016 року будь-яких змін у сімейному стані відповідача, про який останній мав би повідомити позивача, не відбувалося. 
       При цьому вимоги Положення №848, в редакції чинній на час звернення 26 лютого 2016 року відповідача із заявою про призначення субсидії, не покладали на заявника обов`язку повідомлення про сімейний стан останнього, а лише про кількість зареєстрованих у житловому приміщенні осіб.
       В той же час колегія суддів звертає увагу, що призначення субсидії з лютого 2017 року проводилося УПСЗН ДСГП ВМР автоматично без додаткового звернення відповідача із відповідною заявою та декларацією, при цьому Положення №848 покладають на структурні підрозділи з питань соціального захисту населення обов`язок збору необхідної для прийняття рішення про можливість подальшого призначення субсидії інформації, а також відомостей, що можуть вплинути на її розмір. У випадку відсутності будь-яких відомостей, або неможливості отримання інформації в органах державної влади (місцевого самоврядування) структурний підрозділ з питань соціального захисту населення не позбавлений права на звернення до отримувача субсидії з метою отримання необхідних для призначення субсидії документів.
       Відповідно до практики Європейського суду з прав людини ризик будь-якої помилки, зробленої органами державної влади, повинна нести держава, а помилки не повинні виправлятися за рахунок зацікавленої особи. У справі «Рисовський проти України» від 20 жовтня 2011 року Європейський суд з прав людини підкреслив особливу важливість принципу «належного урядування», який передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовнішний спосіб (рішення у справах «Беєлер проти Італії» від 05 січня 2000 року, «Онер`їлдіз проти Туреччини» від 18 червня 2002 року, «Megadat.com S.r.l. проти Молдови» від 08 квітня 2008 року, «Москаль проти Польщі» від 15 вересня 2009 року).
       Таким чином, колегія суддів вважає безпідставними висновки суду першої інстанції щодо недобросовісності дій відповідача, які полягають у свідомому не повідомленні про повний склад членів домогосподарства, оскільки позов в цій частині ДСГП ВМР є недоведеним, в той час як саме на платника відповідних грошових сум покладається тягар доказування наявності недобросовісності набувача.
       В той же час, колегія суддів зауважує, що для встановлення факту безпідставності набуття відповідачем майна необхідно встановити, що його отримання відбулося за відсутності відповідної правової підстави, в даному випадку, що відсутність інформацію про наявність у відповідача дружина дійсно вплинуло на розрахунок субсидії та призвело до надмірної її сплати, зважаючи на те, що відсутність інформації про склад домогосподарства (неповідомлення про його склад) не входить до переліку підстав пункту 6 Положення №848 за яким субсидія не призначається взагалі, отже позивачем необхідно довести, що розмір сукупного доходу сім`ї вплинув на розмір субсидії.
       Відповідно до статті 81 ЦПК України вбачається, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. При цьому, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. 
       Пунктом 19 Положення №848 встановлено порядок здійснення розрахунку щодо визначення розміру житлової субсидії на оплату житлово-комунальних послуг, витрат на управління багатоквартирним будинком, які здійснюються в такій послідовності:
       1) визначення середньомісячного сукупного доходу домогосподарства та відсотка обов`язкової частки його плати за житлово-комунальні послуги, витрат на управління багатоквартирним будинком у такому доході;
       2) визначення місячного розміру плати за житлово-комунальні послуги та/або місячного розміру внеску/платежу об`єднанню на оплату витрат на управління багатоквартирним будинком у межах соціальної норми житла (з урахуванням понаднормової площі відповідно до пункту 5 цього Положення) та соціальних нормативів житлово-комунального обслуговування;
       3) визначення розміру житлової субсидії як різниці між місячним розміром плати за житлово-комунальні послуги та/або місячним розміром внеску/платежу об`єднанню на оплату витрат на управління багатоквартирним будинком у межах соціальної норми житла та соціальних нормативів житлово-комунального обслуговування і обов`язковою часткою плати за житлово-комунальні послуги та/або витрат на управління багатоквартирним будинком.
       На підтвердження надмірно сплаченої на користь відповідача суми субсидії, позивачем надано відповідний розрахунок, проведений позивачем власноруч, а також докази здійснення на користь відповідача перерахунків субсидії, суми яких увійшли до надано позивачем розрахунку надмірно сплаченої субсидії, зокрема з розрахунків субсидії на житлово-комунальні послуги до заяви № 006469 вбачається, що на користь відповідача було перераховано:
       - за жовтень 2018 року – 128,95 грн.;
       - за листопад 2018 року – 808,56 грн.;
       - за січень 2019 року– 808,56 грн.;
       - за квітень року– 237,01 грн.;
       - за листопад 2019 року– 377,63 грн.;
       - за грудень 2019 року– 278,61 грн.;
       - за січень 2020 року– 404,20 грн.;
       - за лютий 2020 року– 292,50 грн.;
       - за березень 2020 року– 314,58 грн., а всього 3 650,60 грн.
       При цьому, докази нарахування субсидії за березень 2018 року, лютий 2019 року, березень 2019 року в матеріалах справи відсутні.
       При цьому, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
       Крім того, обраховуючи суму надмірно виплаченої суми субсидії позивач здійснює розрахунок із урахуванням середньомісячного розміру доходу не тільки відповідача, але і його дружини ОСОБА_2 , зокрема розміру її заробітної плати, при цьому в матеріалах справи будь-які відомості щодо розміру заробітної плати останньої, зокрема довідка про доходи з місця роботи, або інформація з податкової служби в матеріалах справи, відсутні.         При цьому, відсутність вказаної інформації позбавляє можливості суд перевірити правильність здійсненого розрахунку та наявності підстав вважати, що розмір її доходу (за його наявності) впливає на нарахування субсидії в цілому.
       Клопотання про витребування вказаної інформації у зв`язку із неможливістю самостійного отримання доказів позивачем під час розгляду справи судом першої інстанції не заявлялося, в той час як суд позбавлений можливості самостійно витребовувати докази, зважаючи, що цивільне процесуальне судочинство здійснюється на основі принципів змагальності та диспозитивності, що знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом або витребування відповідних доказів у сторін, які в силу вимог процесуального закону повинні самостійно довести обставини, які мають значення для справи і на які вони посилаються як на підставу своїх вимог або заперечень, зокрема шляхом подання відповідних доказів, в той час як суд тільки оцінює надані сторонами матеріали.
       Таким чином, колегія суддів приходить до висновку про недоведеність позивачем безпідставності набуття ОСОБА_1 суми субсидії, зокрема, що відсутність інформації щодо наявності у відповідача дружини будь-яким чином вплинуло на переплату субсидії останньому.
       Щодо посилань апелянта на дію Положення №848 у часі, колегія суддів зазначає, що у частині третій статті 5 ЦК України визначено, що якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.
       У пункті 4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України передбачено, що ЦК України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності ЦК України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.
       Тлумачення статті 5 та пункту 4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України свідчить, що за загальним правилом, дія актів цивільного законодавства в часі має футороспективний характер, тобто спрямована на майбутнє. У зв`язку з чим законодавець передбачає, що акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Проте із загального правила про застосування актів цивільного законодавства до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ними чинності пунктом 4 Прикінцевих та перехідних положень передбачається виняток і допускається застосування ЦК України до прав та обов`язків, які продовжують існувати після набрання ним чинності.
       Конституційний Суд України вважає, що за змістом частини першої статті 58 Основного Закону України новий акт законодавства застосовується до тих правовідносин, які виникли після набрання ним чинності. Якщо правовідносини тривалі і виникли до ухвалення акта законодавства та продовжують існувати після його ухвалення, то нове нормативне регулювання застосовується з дня набрання ним чинності або з дня, встановленого цим нормативно-правовим актом, але не раніше дня його офіційного опублікування.
       (Абзац четвертий пункту 5 мотивувальної частини)
Рішення Конституційного Суду України (Перший сенат) у справі за конституційними скаргами ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 щодо відповідності Конституції України (конституційності) пунктів 2,3 розділу ІІ "Прикінцеві положення" Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо запровадження контрактної форми роботи у сфері культури та конкурсної процедури призначення керівників державних та комунальних закладів культури" від 28 січня 2016 року №955-VIII зі змінами від 12 липня 2019 року №5-р(I)/2019.
       З огляду на викладене, на основі повно та всебічно з`ясованих обставин справи, на які посилаються сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень підтверджених доказами, перевірених в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, колегія суддів приходить до висновку про скасування рішення з ухваленням нового про відмову у задоволенні позову департаменту соціально-гуманітарної політики Вільногірської міської ради Дніпропетровської області.
       Відповідно до статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (частина шоста цієї статті).
       Згідно пунктом 1 частини 1 статті 5 Закону України “Про судовий збір” від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю.
       Зважаючи на те, що відповідач ОСОБА_1 є особою з інвалідністю І групи, останній звільнений від сплати судового збору за подання апеляційної скарги.
       Враховуючи результат розгляду даної справи, з позивача департаменту соціально-гуманітарної політики Вільногірської міської ради Дніпропетровської області на користь держави підлягає стягненню судовий збір за подання відповідачем  ОСОБА_1  апеляційної скарги у розмірі  підлягає стягненню сплачений ним судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 3 153 грн. 
       Керуючись ст.ст.367,374,376,381-383 ЦПК України, колегія суддів, –

п о с т а н о в и л а:
       
       Апеляційну скаргу  ОСОБА_1  задовольнити.

       Рішення Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 03 березня 2021 року скасувати та ухвалити нове рішення.
       
       В задоволенні позову департаменту соціально-гуманітарної політики Вільногірської міської ради Дніпропетровської області до  ОСОБА_1  про стягнення надміру нарахованої (виплаченої) суми житлової субсидії відмовити.

       Стягнути з департаменту соціально-гуманітарної політики Вільногірської міської ради Дніпропетровської області на користь держави судовий збір за подання відповідачем ОСОБА_1 апеляційної скарги у розмірі 3 153 грн.

       Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду у випадках, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів.

       Повний текст постанови складено 29 червня 2021 року.

               Головуючий:                                         Демченко Е.Л.

               Судді:                                                 Куценко Т.Р.

       Макаров М.О.