ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2021 року 
м. Київ
справа № 824/1551/19-а
адміністративне провадження № К/9901/8914/20
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Рибачука А.І.
суддів: Мороз Л.Л., Бучик А.Ю.
розглянувши у порядку письмового провадження у суді касаційної інстанції адміністративну справу № 824/1551/19-а
за позовом ОСОБА_1 до Управління Служби Безпеки України в Чернівецькій області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області, про зобов`язання вчинити певні дії, провадження в якій відкрито
за касаційною скаргою ОСОБА_1 
на ухвалу судді Чернівецького окружного адміністративного суду від 17.12.2019, постановлену  суддею Анісімовим О.В.
та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 21.02.2020, ухвалену судом у складі колегії суддів: головуючого судді - Боровицького О.А., суддів: Матохнюка Д.Б., Шидловського В.Б.
У С Т А Н О В И В:
І. РУХ СПРАВИ
1. 13.12.2019 ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до Управління Служби безпеки України в Чернівецькій області (далі також - відповідач), в якому просив суд: 
-   визнати протиправними дії відповідача щодо неналежного розрахунку календарної та пільгової вислуги років для призначення пенсії, а також щодо невключення до вислуги років на пільгових умовах із розрахунку один місяць служби за півтора періоду його навчання в Новосибірському вищому військово-політичному училищі;
- зобов`язати відповідача здійснити перерахунок вислуги років, до якого включити календарні та пільгові місяці станом на 22.04.2014, а також період його навчання у Новосибірському вищому військово-політичному училищі на пільгових умовах із розрахунку один місяць служби за півтора (включити 2 пільгових роки);
- зобов`язати відповідача підготувати та надати до Головного Управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області довідку для перерахунку пенсії із врахуванням календарної та пільгової вислуги років (27 років 6 місяців);
- зобов`язати Головне Управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області здійснити перерахунок пенсії з урахуванням всіх вимог чинного законодавства України.
2. Підставою звернення до суду з цим позовом слугувала незгода позивача з обчисленням при його звільненні вислуги років у розмірі 25 років, з урахуванням якої була призначена пенсія у розмірі 65 % грошового забезпечення.  З посиланням на положення постанови Ради Міністрів Союзу Радянських Соціалістичних Республік (далі - СРСР) від 15.12.1990 №1290 «Про вислугу років для призначення пенсій особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам і військовослужбовцям надстрокової служби, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ і допомогу цим військовослужбовцям, особам начальницького і рядового складу та їх сім`ям» (далі - Постанова №1290) та постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 №393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським, співробітникам Служби судової охорони та членам їхніх сімей» (далі - Постанова №393) позивач вказував, що на пільгових умовах зараховується до вислуги років для призначення пенсії з розрахунку один місяць за півтора час служби, пов`язаної з систематичним здійсненням стрибків з парашутом, у тому числі і у військово-навчальних закладах. Зважаючи на те, що в період проходження навчання він як курсант кафедри повітряно-десантної підготовки Збройних Сил СРСР Новосибірського вищого військово-політичного загальновійськового училища імені 60-річчя Великого Жовтня (далі - військове училище) здійснював систематичне виконання стрибків з парашутом відповідно до встановленої норми на рік, на його переконання, наявні підстави для включення до вислуги років його навчання у вказаному навчальному закладі на пільгових умовах із розрахунку один місяць служби за півтора. 
3. Ухвалою судді Чернівецького окружного адміністративного суду від 17.12.2019, залишеною без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 21.02.2020, відмовлено у відкритті провадження в справі у частині позовних вимог заявлених до відповідача у цій справі на підставі пункту 2 частини першої статті              170 Кодексу адміністративного судочинства України (далі -  КАС України).
4. Не погодившись із рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій позивач 25.03.2020 подав касаційну скаргу, де посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм процесуального права, просить скасувати їх рішення, а справу передати для продовження розгляду до суду першої інстанції.
5. Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.03.2020 визначено склад колегії суддів для розгляду даної справи: Рибачук А.І.- головуючий суддя, судді: Мороз Л.Л., Бучик А.Ю.
6. Ухвалою Верховного Суду від 01.04.2020 відкрито касаційне провадження за вказаною касаційною скаргою.
ІІ. ОБСТАВИНИ СПРАВИ
7. Судами попередніх інстанцій встановлено, що у травні 2014 року позивач звернувся до Чернівецького окружного адміністративного суду з позовом до Управління Служби безпеки України в Чернівецькій області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача -  Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області, в якому просив суд:
- визнати неправомірними дії Управління Служби безпеки України в Чернівецькій області щодо відмови здійснити йому перерахунок вислуги років, до якого включити період навчання позивача у військовому училищі;
- зобов`язати Управління Служби безпеки України в Чернівецькій області здійснити перерахунок вислуги років до якого включити період навчання позивача у військовому училищі на пільгових умовах із розрахунку один місяць служби за півтора;
-  зобов`язати Управління Служби безпеки України в Чернівецькій області підготувати та надати до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області довідку для перерахунку пенсії із врахуванням вислуги років у пільговому обчисленні.
Позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовував тим, що Управлінням Служби безпеки України в Чернівецькій області під час проведення розрахунку його вислуги років, до вислуги в пільговому обчисленні із розрахунку один місяць за півтора не зараховано період його навчання, в ході якого ним виконано встановлену річну норму стрибків із парашутом. Позивач вважав такі дії неправомірними, оскільки вони створюють передумови до порушення його законних прав на отримання відповідного розміру пенсійного забезпечення.                   
Постановою Чернівецького окружного адміністративного суду від 04.06.2014, залишеною без змін ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 16.10.2014 у справі № 824/2026/14-а, відмовлено у задоволенні позовних вимог.
У грудні 2019 року позивач звернувся до суду з цим позовом, за результатами розгляду матеріалів якого суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, відмовив у відкритті провадження у частині позовних вимог, оскільки між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав є таке, що набрало законної сили рішення суду у справі № 824/2026/14-а.
ІІІ. ВИСНОВКИ СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЯЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІ          
8. Суддя суду першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, відмовляючи у відкритті провадження у частині позовних вимог, заявлених до відповідача у цій справі виходив з того, що спір щодо права позивача на зарахування до вислуги років для призначення пенсії на пільгових умовах з розрахунку один місяць за півтора місяці періоду навчання у військовому училищі з підстав виконання ним нормативу стрибків з парашутом був предметом розгляду у справі № 824/2026/14-а, рішення у якій набрало законної сили. Спір за цим позовом є тотожним спору у справі № 824/2026/14-а, оскільки виник між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, а тому не підлягає розгляду в новому позовному провадженні.
IV. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ
9.    Касаційна скарга обґрунтована незгодою позивача з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій щодо відмови у відкритті адміністративного провадження з посиланням на різні підстави звернення до суду з позовами у 2014 та 2019 роках, що виключає застосування положень статі 170 КАС України. 
V. ВИСНОВКИ ВЕРХОВНОГО СУДУ 
10.  Суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права (частина перша статті 341 КАС України).
11. Перевіривши доводи касаційної скарги, правильність застосування судами попередніх інстанцій норм процесуального права, Суд дійшов таких висновків.
12. Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод установлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
13. Згідно з частиною першою   статті 5 КАС   України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.
14. Відповідно до пункту 2 частини першої   статті 170 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо у спорі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав є такі, що набрали законної сили, рішення або постанова суду, ухвала про закриття провадження в адміністративній справі.
15. Відмова у відкритті провадження у цьому разі можлива за умови, що рішення, яке набрало законної сили, є тотожним позову, який розглядається, тобто збігаються сторони, предмет і підстави позовів.
16. Відповідно до наведеної норми позови вважаються тотожними, якщо в них одночасно збігаються сторони, підстави та предмет спору, тобто коли позови повністю збігаються за складом учасників процесу, матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду. Нетотожність хоча б одного із цих чинників не перешкоджає повторному зверненню до суду заінтересованих осіб за вирішенням спору.
Предмет позову - це матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої він просить ухвалити судове рішення.
Визначаючи підстави позову як елемент його змісту суд повинен перевірити, на підставі чого, тобто яких фактів (обставин) і норм закону позивач просить про захист свого права.
Неможливість повторного розгляду справи за наявності рішення суду, що набрало законної сили, постановленого між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав, ґрунтується на правових наслідках дії законної сили судового рішення.
17. Згідно з позицією, висловленою Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 11.04.2018 у справі №11-257заі18 тотожними визнаються позови, у яких збігаються сторони, предмет і підстава, тобто коли позови повністю збігаються за складом учасників адміністративного процесу, вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду.
18.  Відмовляючи у відкритті провадження, суд першої інстанції виходив з того, що заявлені позивачем позовні вимоги у цій справі є аналогічними тим, які заявлені у справі № 824/2026/14-а, відмінність таких полягає лише у словесному вираженні та не впливає на їх суть. Так, постановою Чернівецького окружного адміністративного суду від 04.06.2014, залишеною без змін ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 16.10.2014 у справі № 824/2026/14-а, відмовлено у задоволенні позовних вимог, а тому у спорі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав вже наявне судове рішення, яке набрало законної сили, що свідчить про фактичне вирішення спору.
19. Предметом спору у справі № 824/2026/14-а було незарахування до вислуги років позивача періоду його навчання у військовому училищі у кратному пільговому обчисленні - один місяць навчання за півтора місяці. Підставою звернення позивача до суду як у цій справі та і у справі № 824/2026/14-а слугувало те, що відповідачем під час проведення розрахунку його вислуги років, до строків вислуги в пільговому обчисленні із розрахунку один місяць за півтора не зараховано період його навчання, в ході якого ним виконано встановлену річну норму стрибків із парашутом. Позивач вважав такі дії неправомірними, оскільки вони створюють передумови до порушення його законних прав на отримання відповідного розміру пенсійного забезпечення.                   
20. За наведених обставин колегія суддів погоджується з судами попередніх інстанцій, що спір щодо права позивача на пільгове обчислення вислуги років шляхом зарахування періоду його навчання у військовому училищі у кратному пільговому обчисленні - один місяць навчання за півтора місяці був предметом розгляду в адміністративній справі № 824/2026/14-а, рішення у якій набрало законної сили. Обставини, на які позивач посилається у даній справі, встановлені судом в адміністративній справі  № 824/2026/14-а, а доводам, якими позивач обґрунтовував свої вимоги, надано оцінку судами у справі № 824/2026/14-а. А отже, сторони, підстави та предмет в адміністративних справах № 824/2026/14-а та №824/1551/19-а є однаковими.
21. Крім того, судами першої та апеляційної інстанції обґрунтовано відхилено посилання позивача у позовній заяві на те, що підставою для звернення до суду з цим позовом слугувала наявність іншої ніж у нього справі судової практики в аналогічних спорах, зокрема у справі № 1601/2а-20/1, оскільки вказане не є визначеною законодавством підставою для повторного звернення до суду з аналогічним позовом. 
22. Також, колегія суддів вважає за доцільне зазначити, що при зміні однієї альтернативної позовної вимоги іншою, або при виділенні з позову, який вже заявлено, частини позовних вимог в окремий позов, тотожність предмета позову зберігається.
Аналогічний правовий висновок викладений в постанові Великої Палати Верховного Суду від 11.04.2018 у справі №9901/433/18.
23. Таким чином, колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій, що станом на день звернення до суду із позовом у цій справі було таке, що набрало законної сили, судове рішення у справі між тими ж самими сторонами, про той саме предмет і з тих самих підстав, у зв`язку з чим існували підстави для відмови у відкритті провадження у справі, згідно з вимогами пункту 2 частини другої   статті 171 КАС України.
24.  Як зазначено у частині четвертій статті 328 КАС України, підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.
25. Враховуючи наведене, Верховний Суд не встановив порушення норм процесуального права при ухваленні судами першої та апеляційної інстанцій спірних рішень. 
26.   Відповідно до статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.
Керуючись статтями 345, 349, 350, 355, 356 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Ухвалу судді Чернівецького окружного адміністративного суду від 17.12.2019 та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 21.02.2020 у справі №824/1551/19-а - залишити без змін.
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена.

...........................

...........................

...........................
А.І. Рибачук
Л.Л. Мороз 
А.Ю. Бучик,
Судді Верховного Суду