ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ 
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.06.2021 року          м.Дніпро         Справа №  904/12/21

Центральний  апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого судді: Березкіної О.В. (доповідач)
суддів: Іванова О.Г., Антоніка С.Г. 
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" 
на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 12.03.2021 року у справі №904/12/21 (суддя Фещенко Ю.В.)
за позовом Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", м. Київ
до Підприємства об`єднання громадян Криворізького учбово-виробничого підприємства Українського товариства сліпих, м. Кривий Ріг
про стягнення пені, інфляційних втрат, 3% річних та збитків за прострочення виконання зобов`язань за договором постачання природного газу № 3736/18-ТЕ-5 від 08.11.2018 у загальному розмірі 91 683 грн. 01 коп. 

В С Т А Н О В И В:

Позивач - Акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" звернувся до Підприємства об`єднання громадян Криворізького учбово-виробничого підприємства Українського товариства сліпих із позовом про стягнення 52 726 грн. пені, 20 176, 90 грн. 3% річних, 18 143, 96 грн. інфляційних втрат, 636, 151 грн. збитків.           
Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 30.03.2020 року у справі № 908/103/20 позов задоволено частково.
Суд стягнув з Підприємства об`єднання громадян Криворізького учбово-виробничого підприємства Українського товариства сліпих на користь Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" - 26 363 грн. 00 коп. - пені, 18 143 грн. 96 коп. - інфляційних втрат, 20 176 грн. 90 коп. - 3% річних, 636 грн. 15 коп. - збитків та 2 102 грн. 00 коп. - витрат по сплаті судового збору. 
В задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.          
Не погодившись з рішенням суду, позивач - Акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" звернувся з апеляційною скаргою, в яків просив рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 12.03.2021 у справі № 904/12/21 в частині відмови в задоволенні позовних вимог щодо стягнення пені в розмірі 26 363,00 грн. скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі.
В обґрунтування своєї скарги апелянт посилається на те, що судом першої інстанції  неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, зроблено неправильні висновки, не досліджено всі  належні докази, порушено норми матеріального права.
Зокрема, апелянт посилається на те, що господарським судом порушено норми матеріального та процесуального права, зокрема вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки, яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, суд повинен з`ясувати наявність значного перевищення розміру неустойки перед розміром збитків, а також об`єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеня виконання зобов`язань, причини неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення у виконанні зобов`язання, невідповідності розміру неустойки наслідкам порушення, негайного добровільного усунення винною стороною порушення та його наслідків.
Пунктом 8.2 (пунктом 1.2 - в редакції Додаткової угоди № 1 від 27.11.2018) Договору визначено, що у разі прострочення Відповідачем оплати згідно пункту 6.1 (пунктів 5.1. 5.6 - в редакції Додаткової угоди № 1 від 27.11.2018) цього Договору, він зобов`язується сплатити Позивачу пеню у розмірі 15.3% річних, але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який нараховується пеня, розраховану від суми простроченого платежу за кожен день прострочення.
Отже, в момент підписання договору Відповідач погодився з тим, що за неналежне виконання умов договору на нього буде покладено відповідальність відповідно до умов Договору.
Тобто боржник не звільняється від відповідальності за невиконання чи неналежне виконання зобов`язання за будь-яких обставин. Виконання умов Договору не ставиться в залежність від виконання будь-яких зобов`язань з боку третіх осіб, зокрема кінцевих споживачів, відсутності коштів на рахунках, або тієї обставини, що він фінансується за рахунок бюджетних коштів тощо.
Однак, судом першої інстанції проігноровану вказане положення законодавства та при розгляді питання зменшення пені не досліджено належним чином майновий стан Позивача, зокрема наступне.
Станом на 01.01.2021 року торгова дебіторська заборгованість (а основним видом діяльності підприємства є продаж газу) перед Позивачем з боку Споживачів становила 60,407 млрд грн, має тенденцію до зростання (роздруківка з офіційного сайту Позивача додається).
Станом на 30.09.2020 року, відповідно до консолідованого звіту Позивача, розмір короткострокових зобов`язань складає 78,419 млрд грн (в тому числі заборгованість з податку на прибуток - 1,786 млрд. грн.), довгострокових - 89,097 млрд грн (в тому числі відстрочені податкові зобов`язання - 18,408 млрд. грн); Всього - 167,516 млрд. грн (дана інформація є публічно-доступною, повний текст звітності розміщено на офіційному сайті Позивача.
Наведені дані свідчать про значний обсяг несплаченої заборгованості підприємств, нестачу коштів для здійснення поточної діяльності Позивача, у тому числі - для забезпечення підприємств необхідним обсягом природного газу протягом опалювальних сезонів 2017/2018,2018/2019,2019/2020 та 2020/2021 років.
Таким чином, несвоєчасність оплати контрагентів прямо перешкоджає виконанню покладених на Позивача державою обов`язків, погіршує фінансове становище, впливає на якість та своєчасність надання послуг з поставки газу для інших споживачів природного газу, закачування природного газу у підземні сховища для забезпечення опалювального періоду 2020/2021р.
Слід зазначити, що держава, покладаючи на АТ «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» спеціальні обов`язки з постачання природного газу, не виконує свої зобов`язання з компенсації економічно обґрунтованих витрат, здійснених таким суб`єктом, тим самим спричиняючи до збитків.
Враховуючи зазначене, суд не надав належної оцінки майнового стану сторін, які беруть участь у зобов`язанні, та інших інтересів сторін, які заслуговують на увагу, що на думку апелянта, є підставами для скасування рішення Господарського суду Дніпропетровської області. 
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 19.04.2021 року у  складі судової колегії: головуючий суддя Березкіна О.В. (доповідач), судді Дармін М.О., Іванов О.Г.)  відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 12.03.2021 року у справі №904/12/21 в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.
У зв`язку із перебуванням у відпустці судді Дарміна М.О. відбулась автоматична зміна складу колегії суддів. 
Витягом з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.06.2021 року визначено для розгляду справи №904/12/21 колегію суддів у складі: головуючий суддя Березкіна О.В. (доповідач), судді: Антонік С.Г., Іванов О.Г.
Згідно з ч. 1 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ в порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі.
Відповідно до ч.5 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
За приписами ч.10 ст.270 Господарського процесуального кодексу України апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Відповідно до ч. 13 ст. 8 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Відповідач – Підприємством об`єднання громадян Криворізького учбово-виробничого підприємства Українського товариства сліпих  наданим йому  процесуальним правом не скористався та не направив суду відзив на апеляційну скаргу, що відповідно до ч. 3 ст. 263 ГПК України не перешкоджає перегляду судового рішення. 
Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши відповідність оскаржуваного рішення нормам діючого законодавства, Центральний  апеляційний господарський суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до статті 269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Оскільки рішення  суду оскаржується  позивачем лише в частині зменшення розміру пені на 50%, то  колегія суддів здійснює апеляційний перегляд  рішення саме в цій частині. 
З матеріалів справи вбачається, що відповідно до пункту 8.2 (пунктом 1.2 - в редакції Додаткової угоди № 1 від 27.11.2018) Договору визначено, що у разі прострочення Відповідачем оплати згідно пункту 6.1 (пунктів 5.1. 5.6 - в редакції Додаткової угоди № 1 від 27.11.2018) цього Договору, він зобов`язується сплатити Позивачу пеню у розмірі 15.3% річних, але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який нараховується пеня, розраховану від суми простроченого платежу за кожен день прострочення.
Звертаючись до відповідача із позовом про стягнення  52 726 грн. пені, позивач – Акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", посилався на неналежне виконання відповідачем зобов`язань по договору постачання природного газу №3736/18-ТЕ-5 від 08.11.2018 в частині повної та своєчасної оплати за поставлений газ, що є підставою  для стягнення   пені за період з 26.12.2018 по 02.11.2020 у сумі 52726грн. 
Перевіривши наданий позивачем розрахунок пені, суд  першої інстанції,  що не було оспорено сторонами,   зазначив, що позивачем арифметично вірно розраховано розмір таких вимог, пеня нарахована в межах визначених положеннями частини шостої статті 232 Господарського процесуального кодексу України, отже, за вказаних обставин вимоги про стягнення 52726 грн.  пені, є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. 
Разом з цим, зменшуючи розмір пені  на 50%  від належної до стягнення суми, господарський суд першої інстанції виходив з того, що основний борг за спірний період є погашеним до звернення із позовом до суду; відповідач - Підприємство об`єднання громадян Криворізького учбово-виробничого підприємства Українського товариства сліпих, є особою, який виконує соціально орієнтовану діяльність, а саме: основною метою діяльності підприємства є соціальна, медична та трудова реабілітація осіб з інвалідністю, праця яких не є конкурентоспроможною на ринку праці.
Крім того, суд врахував, що діяльність АТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" має важливе значення щодо надійного і безпечного функціонування газотранспортної системи та беручи до уваги наявність у позивача правомірного очікування своєчасної оплати відповідачем спожитого у спірний період природного газу, проте,    позивач не несе значного негативного наслідку в своєму фінансовому стані, господарський суд частково задовольнив клопотання відповідача.
Колегія суддів погоджується з такими  висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.          
Статтею 549 Цивільного кодексу України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. 
Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.    
Згідно з пунктом 6.1. договору оплата за природний газ здійснюється споживачем виключно коштами шляхом 100-відсоткової поточної оплати протягом місяця поставки природного газу. Остаточний розрахунок за фактично переданий природний газ здійснюється до 25 числа (включно) місяця, наступного за місяцем поставки газу.  
Як встановлено судом першої інстанції,  в порушення вказаних умов договору, відповідач поставлений у період з листопада 2018 року по квітень 2019 року природний газ оплатив із порушенням визначеного у пункті 6.1. договору терміну.
Відповідно до частини 6 статті 231 Господарського кодексу України штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.
Відповідно до статті 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, що передбачено статтею 3 зазначеного Закону. 
Оскільки зобов`язання з оплати природного газу виконані не у встановлений пунктом  6.1 Договору, до 25 числа (включно) місяця, наступного за місяцем поставки газу, то відповідач є таким, що допустив порушення зобов`язання, а тому позивачем  обгрунтовано заявлено вимоги про стягнення з відповідача  52 726грн. пені за період з 26.12.2018 по 02.11.2020. 
Статтею 233 ГК України передбачено право суду зменшити розмір штрафних санкцій у разі, якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора. Водночас, повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.
Згідно з приписами частини 3 статті 551 ЦК України, право суду щодо зменшення розміру неустойки розширено: розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.
Тобто,  вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, господарський суд повинен оцінити, чи є цей випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов`язання боржником; причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов`язання; незначності прострочення виконання; наслідків порушення зобов`язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам; поведінки винної особи, тощо.
Разом з тим, зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки є правом суду, а за відсутності у законі переліку таких виняткових обставин, господарський суд, оцінивши подані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення неустойки.
Водночас, висновок суду щодо необхідності зменшення розміру пені, який підлягає стягненню з відповідача, повинен ґрунтуватися, також на загальних засадах цивільного законодавства, якими є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність (пункт 6 статті 3 ЦК України) та засадах господарського судочинства, визначених статтею 2 ГПК України .
Такого правового висновку дійшов Верховний Суд у Постанові від 27.03.2019 у справі №912/1703/18.
Верховний Суд зазначив, що реалізуючи своє право на зменшення розміру штрафних санкцій відповідно до положень ст, 233 ГК України та ч. 3 ст. 551 ЦК України, суди повинні виходити з фактичних обставин, встановлених у кожній справі на підставі доказів, наданих учасниками справи на підтвердження їх вимог і заперечень, та яким повинна надаватися оцінка згідно з вимогами ст. 86 ГПК України, тобто судами повинні досліджуватися конкретні обставини справи щодо ступеня виконання умов договорів, розміру заборгованості, майнового стану сторін тощо. 
Вирішуючи питання  щодо зменшення пені, суд першої інстанції врахував наступні обставини:
- основний борг за спірний період є погашеним до звернення із позовом до суду;
- відповідач - Підприємство об`єднання громадян Криворізького учбово-виробничого підприємства Українського товариства сліпих, є особою, який виконує соціально орієнтовану діяльність, а саме: основною метою діяльності підприємства є соціальна, медична та трудова реабілітація осіб з інвалідністю, праця яких не є конкурентоспроможною на ринку праці. Так, на підприємстві працюють 165 працівників, з яких 95 осіб з інвалідністю, що складає 57% загальної кількості працівників;
- з наданих позивачем виписок по рахунку вбачається, що відповідачем спожитий у період з листопада 2018 року по квітень 2018 року за спірним договором природний газ оплачувався частково декількома платежами на місяць, з чого можна зробити висновок, що відповідачем учинялися дії щодо якнайшвидшої оплати спожитого природного газу; 
- відповідач, підтверджуючи свою добросовісність, не ухиляється від відповідальності за порушення умов договору, наявність прострочення під час розгляду даної справи судом не заперечував;
- відповідачем належними доказами підтверджено, що його підприємство знаходиться в скрутному матеріальному становищі (звіти про фінансовий стан);
- судом також враховано, що пеня є лише санкцією за невиконання грошового зобов`язання, а не основним боргом, а тому будувати на цих платежах свої доходи та видатки позивач не може, окрім стягнення пені позивач нараховує та стягує проценти річних та інфляційні, які в певній мірі компенсують знецінення несплачених коштів відповідачем. Тому при зменшенні розміру пені позивач не несе значного негативного наслідку в своєму фінансовому стані.
За таких обставин, господарський суд першої інстанції, дотримуючись принципів справедливості, пропорційності у господарському судочинстві, збалансованості інтересів сторін, обґрунтовано задовольнив клопотання відповідача та зменшив розмір пені, що підлягає стягненню з відповідача на 50%, що дорівнює 26363 грн.
При цьому, доводи апелянта   про те, що   заборгованість  споживачів перед позивачем  зростає, про що свідчить  консолідований звіт позивача,   не спростовують висновки суду  щодо наявності підстав для зменшення пені з огляду на таке.
Так,  суд врахував, що позивач є великим і економічно стабільним підприємством, яке є монополістом з постачання природного газу в регіоні і має постійне джерело надходжень грошових коштів. 
Станом на 30.09.2020 відповідно до консолідованого звіту позивача, розмір короткострокових позик складає 78,419 млрд грн, довгострокових - 89,097 млрд грн; всього 167,516 млрд грн.
Поряд із цим позивачем не надано детальних розшифровок по Консолідованому звіту про фінансовий стан на 30.09.2020 в розрізі окремо ідентифікованих покупців/споживачів підприємств теплоенергетики, зокрема, обсягу заборгованості яка обраховується за відповідачем із зазначенням суми такого боргу (заборгованості) протягом дії Договору №3736/18-ТЕ-5.
Крім того, відповідно до загальновідомої інформації:
- звіту про фінансові результати (Звіт про сукупний дохід), розміщеному на сайті (htpp://smida.gov.ua) у 2018 році ПАТ "НАК "Нафтогаз України" як окрема юридична особа отримав чистий фінансовий результат: прибуток у розмірі 13 613      258 тис. грн. (рядок 2355),
- звіту про фінансові результати (Звіт про сукупний дохід), розміщеному на сайті (htpp://smida.gov.ua) у 2019 році АТ "НАК "Нафтогаз України" як окрема юридична особа отримав чистий фінансовий результат: прибуток у розмірі 50 658      211 тис. грн. (рядок 2355).
Вищезазначене спростовує доводи позивача про нестачу коштів для здійснення його поточної діяльності, у тому числі для забезпечення підприємств необхідним обсягом природного газу протягом опалювального сезону 2019/2020/2021 років, а також про недотримання судом балансу інтересів сторін.
Колегія суддів вважає, що при прийнятті  рішення щодо зменшення пені, суд першої інстанції навів відповідне обґрунтування та  мотиви такого зменшення, а тому доводи  позивача є  безпідставними.
Таким чином, господарський суд Дніпропетровської області всебічно, повно, об`єктивно дослідив всі обставини справи, дав  їм належну правову оцінку, правильно застосував норми матеріального права, з дотриманням норм процесуального права, що у відповідності до ст. 276 Господарського процесуального кодексу України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення  суду першої інстанції - без зміни.
Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на Акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України".

Керуючись ст.ст.275-282 Господарського процесуального кодексу України, Центральний апеляційний господарський суд, -      
                             
ПОСТАНОВИВ:
         
Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" - залишити без задоволення. 
Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 12.03.2021 року у справі №904/12/21 - залишити без змін.
Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на Акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України". 
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках, передбачених пунктом 2 ч. 3     ст. 287 Господарського процесуального кодексу України.         
Повний текст постанови виготовлено та підписано 18.06.2021 року.

Головуючий суддя                                                          О.В.Березкіна

Суддя                                                                                   О.Г.Іванов

          Суддя                                                                                   С.Г.Антонік

У зв`язку з припиненням відправлення поштової кореспонденції в Центральному апеляційному господарському суді, про що складений акт від 23.11.2020 та 04.01.2021, копії постанови Центрального апеляційного господарського суду від 17.06.2021 у справі №904/12/21поштою не надсилаються.
          Надіслати копії цієї постанови на електронну адресу:   Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", м. Київ,  Підприємства об`єднання громадян Криворізького учбово-виробничого підприємства Українського товариства сліпих, м. Кривий Ріг.