ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2021 року 
м. Київ

Справа №  914/934/18 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду: Баранець  О.М. - головуючий,  Бакуліна С.В., Мамалуй О.О.,
розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу 
Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз»
на ухвалу Господарського суду Львівської області
у складі колегії суддів: Іванчук С.В., Фартушок Т.Б., Стороженко О.Ф.
від 17.11.2020
та на постанову Західного апеляційного господарського суду
у складі колегії суддів: Галушко Н.А., Желік М.Б., Орищин Г.В.
від 21.01.2021
за позовом Львівського комунального підприємства «Залізничнетеплоенерго»
до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз»
про визнання недійсним рішення та скасування оперативно-господарської санкції
та за зустрічним позовом Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз»
до Львівського комунального підприємства «Залізничнетеплоенерго»
про стягнення вартості донарахованого об?'єму природного газу на суму 117  400,00  грн

ВСТАНОВИВ:
1. Короткий зміст заяви
Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» звернулося до Господарського суду Львівської області з заявою №790007.2-Ск-8211-1020 від 13.10.2020 про перегляд рішення Господарського суду Львівської області від 16.07.2019 у справі №  914/934/18 за нововиявленими обставинами.
Заява обґрунтована тим, що результатами експертного експерименту у ході проведення судової експертизи в рамках справи №  914/2108/19 встановлено можливість безслідного втручання в роботу лічильника за допомогою предмета в полімерній оболонці. Дана обставина є нововиявленою обставиною для заявника та має істотне значення для правильного вирішення справи №  914/934/18, оскільки відсутність слідів втручання в роботу лічильника стало однією з підстав для відмови судом у задоволенні зустрічного позову заявника.
Скаржник вважає, що існування двох обставин в сукупності, а саме: наявність наскрізних отворів діаметром приблизно 2,3 мм в місці кріплення таблички та можливість безслідного втручання в кінематичну схему механізму лічильника через ці отвори шляхом введення через них стороннього предмету, більш вірогідніше підтверджують доводи заявника про те, що Львівське комунальне підприємство «Залізничнетеплоенерго» здійснювало втручання в роботу лічильника. Під час розгляду справи №914/934/18, ще до ухвалення судом рішення, суду та Акціонерному товариству «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» не було відомо про існування можливості безслідного втручання в роботу лічильника за допомогою предмету в полімерній оболонці. Дана обставина, на думку скаржника, є нововиявленою в розумінні частини 2 статті 320 Господарського процесуального кодексу України, оскільки існувала під час розгляду судом справи №  914/934/18, однак не була відома заявнику під час ухвалення рішення.
2. Короткий зміст ухвали місцевого господарського суду та постанови апеляційного господарського суду і мотиви їх прийняття.
Господарський суд Львівської області ухвалою від 17.11.2020  відмовив у задоволенні заяви Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» про перегляд рішення Господарського суду Львівської області від 16.07.2019 у справі №914/934/18 за нововиявленими обставинами. 
Відмовляючи у задоволенні заяви, суд першої інстанції виходив з того, що обставини, на які посилається заявник, не є новоявленими обставинами, а також, не є тими фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення, заявником не доведено, що обставини, які заявник визначає як нововиявлені, не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи, та не доведено істотність даних обставин для розгляду справи, тобто коли врахування їх судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте. 
Західний апеляційний господарський суд постановою від 21.01.2021 ухвалу Господарського суду Львівської області від 17.11.2020 у справі № 914/934/18 залишив без змін.
Апеляційний господарський суд погодився з висновками суду першої інстанції про те, що скаржником не наведено нововиявлених обставин, з яким закон пов`язує можливість перегляду судового рішення.
3. Короткий зміст вимог касаційної скарги.
Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» 22.02.2021 звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою на ухвалу Господарського суду Львівської області від 17.11.2020 та постанову Західного апеляційного господарського суду від 21.01.2021 у справі №  914/934/18, у якій просив їх скасувати, прийняти нове рішення, яким задовольнити його заяву про перегляд рішення Господарського суду Львівської області від 16.07.2019 у справі №  914/934/18 за нововиявленими обставинами.
4. Узагальнені доводи особи, яка подала касаційну скаргу.
Касаційна скарга Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» подана на підставі абзацу 2 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України. 
В обґрунтування доводів касаційної скарги заявником зазначено про те, що судами попередніх інстанцій неправильно застосовано норми пункту 1 частини 1 статті 320, статті 79 Господарського процесуального кодексу України.
Скаржник зазначив, що суди попередніх інстанцій, відмовляючи заявнику у задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, не застосували стандарт переваги більш вагомих доказів, який як правило має застосовуватись при розгляді господарських спорів.
Оскільки експериментом у ході проведення судової експертизи в рамках справи №  914/2108/19 за позовом Львівського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» було встановлено наявність наскрізних отворів у верхній частині облікового механізму газового лічильника у місці кріплення таблички з маркуванням вибухозахисту, що давало можливість втручання не залишаючи слідів, шляхом використання предмету у полімерній оболонці. У справі №  914/934/18 зазначений експеримент не проводився, та вказана обставина не була встановлена судом та не була і не могла бути відома Акціонерному товариству «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» на час розгляду справи. Встановлені обставини справ №914/2108/19 та №2914/934/18 є тотожними, зокрема наявністю наскрізних отворів в місці кріплення таблички з маркуванням вибухозахисту у верхній частині відлікового механізму газового лічильника, а тому висновок експерта Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз №2232 від 28.08.2020 у справі №914/2108/19 є доказом існування обставин, які були невідомі сторонам та суду під час ухвалення рішення від 16.07.2019 у справі №914/934/18. 
5. Узагальнена позиція інших учасників справи.
Позивач відзиву на касаційну скаргу не надав, що не перешкоджає перегляду судових рішень.
6. Позиція Верховного Суду.
Оцінка аргументів учасників справи і висновків судів першої та апеляційної інстанцій
Щодо меж розгляду справи судом касаційної інстанції
Відповідно до частини першої статті 300 Господарського процесуального кодексу України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
Щодо суті касаційної скарги
В обґрунтування заяви про перегляд рішення Господарського суду Львівської області від 16.07.2019 у справі №  914/934/18 за нововиявленими обставинами Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» зазначає про існування обставин, що мають істотне значення для справи, які не були і не могли бути відомі відповідачу раніше.
Посилаючись на положення пункту 1 частини 2 статті 320 Господарського процесуального кодексу України, Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз»  вказує, що у даному випадку такі обставини, встановлені висновком експерта за результатами проведення комісійної судово-трасологічної експертизи №2232 від 28.08.2020 Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз, призначеної у межах господарської справи №  914/2108/19.
Аналізуючи викладені в заяві доводи, суди попередніх інстанцій правильно зазначили, що обставини, на які посилається заявник, не є нововиявленими обставинами у розумінні статті 320 Господарського процесуального кодексу України.
Судами попередніх інстанцій правильно зазначено, що нововиявленими обставинами є фактичні дані, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення. Ці обставини мають бути належним чином засвідчені, тобто підтверджені належними та допустимими доказами. Необхідними ознаками існування нововиявлених обставин є одночасна наявність таких трьох умов: їх існування на час розгляду справи, ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи, істотність цих обставин для розгляду справи, тобто коли врахування їх судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте.
Нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення. Ці обставини мають бути належним чином засвідчені, тобто підтверджені належними і допустимими доказами.
Господарський суд вправі змінити або скасувати судове рішення за нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини впливають на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.
Не можуть бути визнані нововиявленими викладені в іншій справі висновки суду щодо обставин справи (оцінка доказів), юридична оцінка обставин справи в іншій справі та правові підстави рішення суду або його мотиви на предмет застосування норм права в іншій справі.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.08.2018 у справі №  19/5009/1481/11, постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 01.10.2019 у справі №  916/1228/18.
У поданій відповідачем заяві про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами заявником не доведено, а судами не встановлено, що предметом експертного дослідження, за наслідками якого складено висновок експерта Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз за результатами проведення комісійної судово-трасологічної експертизи №2232 від 28.08.2020 у справі №914/2108/19 є той самий лічильник, що і у справі № 914/934/18. 
Отже, суди попередніх інстанцій правильно зазначили, що за своєю правовою природою висновок експерта у справі № 914/2108/19 є новим доказом, який у межах справи № 914/934/18 не досліджувався та не оцінювався, а відтак, встановлені у ньому обставини не можуть вважатися нововиявленими в розумінні статті 320 Господарського процесуального кодексу України.
Щодо посилання заявника на вірогідність доказів, то відповідно до статті 79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються скоріше були (мали місце), аніж не були (аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 03.11.2020 у справі №  916/3133/17).
Згідно зі статтею 104 Господарського процесуального кодексу України висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 86 цього Кодексу. 
Висновок, проведеної в межах справи №914/934/18 судової експертизи, не підтвердив, що Львівське комунальне підприємство «Залізничнетеплоенерго» здійснювало будь-які дії на втручання в роботу ЗВТ, а наявні в корпусі лічильника наскрізні отвори виникли внаслідок недотримання заводом виробником ЗВТ технології виготовлення лічильника. Судовою експертизою у справі № 914/934/18 встановлено, що будь-яких істотних пошкоджень або специфічних слідів, які б вказували на стороннє втручання у кінематичну схему, спрямоване на зміну передаточного відношення або зупинку (блокування) передачі обертового моменту з метою заниження показів, не виявлено, та експертами, під час проведення експертизи не було встановлено, що через наскрізні отвори були викривлені дані обліку газу.
Окрім того, підставами для задоволення позову у справі №914/934/18 були також встановлені судами попередніх інстанцій обставини щодо допущених Акціонерним товариством «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» порушень Кодексу ГРМ при проведенні експертизи поза межами строків та неповноважною комісією, допущення суттєвих порушень при розгляді акту про порушення, а саме неповноважною комісією за відсутності голови комісії.
Отже, судами попередніх інстанцій правильно зазначено, що викладені в заяві доводи фактично зводяться до переоцінки доказів, оцінених судом у процесі розгляду вказаної справи, що відповідно до пункту 1 частини 4 статті 320 Господарського процесуального кодексу України, не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами.
Враховуючи викладене, Верховний Суд погоджується з висновками судів попередніх інстанцій, що зазначені заявником обставини не є нововиявленими в розумінні наведених норм, а тому відсутні підстави для скасування оскаржених судових рішень, якими обґрунтовано відмовлено у задоволенні заяви про перегляд судових рішень у даній справі за нововиявленими обставинами.
Доводи касаційної скарги про відсутність висновку щодо питання застосування  норми права у подібних правовідносинах спростовуються наведеними вище постановами Верховного Суду від 03.08.2018 у справі №  19/5009/1481/11 та від 01.10.2019 у справі №  916/1228/18, у яких викладено висновки щодо застосування положень статті 320 Господарського процесуального кодексу України при оцінці наведених заявником обставин як нововиявлених.
7. Висновки Верховного Суду
За змістом пункту 1 частини 1 статті 308 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.
Згідно з частиною першою статті 309 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 300 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Верховний Суд, переглянувши оскаржені ухвалу місцевого господарського суду та  постанову суду апеляційної інстанції в межах наведених у касаційній скарзі доводів, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, вважає, що судові рішення ухвалені із додержанням норм матеріального та процесуального права, тому підстав для їх зміни чи скасування з підстав, викладених у касаційній скарзі, немає.
Судові витрати
З огляду на те, що суд відмовляє у задоволенні касаційної скарги відповідача та залишає без змін судові рішення, судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції, покладаються на скаржника.
Керуючись статтями 300, 301, 308, 309, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, суд
ПОСТАНОВИВ:
1. Касаційну скаргу Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» залишити без задоволення.
2. Ухвалу Господарського суду Львівської області від 17.11.2020 та постанову Західного апеляційного господарського суду від 21.01.2021 у справі №  914/934/18 залишити без змін.
3. Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                          О. Баранець 

Судді                                                                                                    С. Бакуліна

                                                                                                    О. Мамалуй