ПОСТАНОВА
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И
14 квітня 2021 року
м. Київ
Справа № 9901/83/19
Провадження № 11-402заі20
Велика Палата Верховного Суду у складі:
головуючого судді Князєва В. С.
судді-доповідача Анцупової Т. О.,
суддів Британчука В. В., Власова Ю. Л., Григор`євої І. В., Гриціва М. І., Гудими Д. А., Данішевської В. І., Єленіної Ж. М., Золотнікова О. С., Катеринчук Л. Й., Крет Г. Р., Лобойка Л. М., Пількова К. М., Прокопенка О. Б., Пророка В. В., Рогач Л. І., Ситнік О. М.,Сімоненко В. М., Ткача І. В., Штелик С. П.,
за участю: 
секретаря судового засідання Яроша Д. В.,
позивача - ОСОБА_1 
розглянула у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України про визнання протиправним та нечинним рішення, зобов`язання вчинити дії
за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 на рішення Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 13 жовтня 2020 року (у складі колегії суддів Смоковича М. І., Бевзенка В. М., Кашпур О. В., Радишевської О. Р., Уханенка С. А.),
 
УСТАНОВИЛА:
Рух справи
1. У лютому 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду як суду першої інстанції з позовом до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України (далі - ВККС, Комісія), Громадської ради міжнародних експертів (далі - ГРМЕ), у якому просив:
- визнати рішення ВККС та ГРМЕ, ухвалене ними на їх спеціальному спільному засіданні 21 січня 2019 року, згідно з яким «рішення про те, що кандидат на посаду судді Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 відповідає критеріям, визначеним статтею 8 Закону України «Про Вищий антикорупційний суд», не набрало установленої цією статтею кількості голосів. Визнати кандидата на посаду судді Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 таким, що припинив участь в оголошеному Комісією 02 серпня 2018 року конкурсі на посаду судді Вищого антикорупційного суду», - протиправним і нечинним повністю;
- зобов`язати ВККС і ГРМЕ на своєму спеціальному засіданні вирішити питання про відповідність кандидата на посаду судді Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 критеріям, визначеним статтею 8 Закону України «Про Вищий антикорупційний суд» від 07 червня 2018 року № 2447-VIII (далі - Закон № 2447-VIII) та про його подальшу участь в оголошеному ВККС 02 серпня 2018 року конкурсі на посаду судді Вищого антикорупційного суду, з урахуванням правової оцінки, наданої Верховним Судом у рішенні.
2. На обґрунтування позовних вимог зазначив, що він брав участь у конкурсі на заміщення вакантних посад суддів Вищого антикорупційного суду, оголошеному рішенням ВККС від 02 серпня 2018 року № 186/зп-18.
Вважає, що інформаційна записка голови ГРМЕ сера ОСОБА_2 , підготовленої щодо кандидата ОСОБА_1 , не відповідає вимогам частини четвертої статті 8 Закону №  2447-VIII та доводить те, що ГРМЕ вийшла за межі своїх повноважень, використала у своїй роботі недостовірну і неперевірену інформацію, діяла недобросовісно.
Також, на думку позивача, спеціальне засідання ВККС та ГРМЕ відбулося з порушенням вимог Регламенту Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, затвердженого рішенням Комісії від 13  жовтня 2016 року № 81/зп-16 із змінами, внесеними рішеннями ВККС, зокрема й від 11 січня 2019 року №  6/зп-19 (далі - Регламент). Мотивує це тим, що якщо порівняти умови конкурсу, в яких перебували він та інші кандидати на посаду судді, а також умови, в яких проводилося засідання (за його участі) з членами ГРМЕ і ВККС, то він мав набагато менше часу на те, щоб надати вичерпні пояснення по суті поставлених йому питань; додав також, що йому не надали повного тексту спірного рішення на дату звернення із цим позовом до суду.
3. Рішенням Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 13  жовтня 2020 року ОСОБА_1 відмовлено в задоволенні позову.
4. Не погодившись із таким рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу з тих підстав, що вважає оскаржуване рішення таким, що прийняте з неповним з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, та неправильним застосуванням норм матеріального права і порушенням норм процесуального права.
5. Велика Палата Верховного Суду ухвалою від 27 листопада 2020 року відкрила апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 13 жовтня 2020  року.
6. Велика Палата Верховного Суду ухвалою від 24 грудня 2020 року призначила розгляд справи в судовому засіданні.
7. Станом на 14 квітня 2021 року відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_1 до Великої Палати Верховного Суду не надходив.
Фактичні обставини справи, установлені судом, та зміст спірних правовідносин
8 Рішенням Комісії від 02 серпня 2018 року № 186/зп-18 оголошено конкурс на зайняття 39 вакантних посад суддів Вищого антикорупційного суду, з яких 27 посад - у Вищому антикорупційному суді та 12 посад - в Апеляційній палаті Вищого антикорупційного суду.
9. 07 вересня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до Комісії із заявою про допуск до участі в конкурсі на зайняття вакантної посади судді Вищого антикорупційного суду та проведення кваліфікаційного оцінювання для підтвердження здатності здійснювати правосуддя як особа, яка відповідає вимогам пункту 1 частини другої статті 7 Закону № 2447-VIII, тобто має стаж роботи на посаді судді не менше п`яти років.
10. Комісією 26 жовтня 2018 року прийнято рішення № 270/вс-18, яким ОСОБА_1 відмовлено  у допуску до участі в конкурсі на посаду судді Вищого антикорупційного суду. ВККС мотивувала це тим, що  Третя дисциплінарна палата Вищої ради правосуддя (далі - ВРП) рішенням від 19 вересня 2018 року №  2929/3дп/15-18 притягнула ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності та застосувала дисциплінарне стягнення у виді суворої догани з позбавленням права на отримання доплат до посадового окладу судді протягом трьох місяців.  Відтак Комісія з посиланням на пункт 3 частини першої статті 110, частину сьому статті 109 Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» (діла - № 1402-VIII) зазначила, що позивач має непогашене дисциплінарне стягнення, тому не може брати участь у конкурсі на зайняття посади судді.
11. Рішення Комісії у колегіальному складі про відмову у допуску ОСОБА_1 до участі в конкурсі ВККС переглянула у пленарному складі та ухвалила рішення від 06 листопада 2018 року № 300/вс-18, яким скасувала рішення Комісії від 26  жовтня 2018 року № 270/вс-18 і допустила ОСОБА_1 до участі в конкурсі на зайняття посади судді Вищого антикорупційного суду. Таке рішення прийнято з урахуванням того, що позивачем оскаржено рішення Третьої дисциплінарної палати ВРП від 19 вересня 2018 року № 2929/3дп/15-18 до ВРП, що відповідно до частини четвертої статті 51 Закону України від 21 грудня 2016 року № 1798-VIII «Про Вищу раду правосуддя» (далі - Закон № 1798-VIII) зупиняє застосування дисциплінарного стягнення. Крім того, враховано рішення ВРП від 23 жовтня 2018 року, яким ОСОБА_1 звільнено з посади судді за власним бажанням. Відтак ВККС дійшла висновку, що на день подання заяви про участь у конкурсі і станом на 26 жовтня 2018  року не було підстав застосовувати до ОСОБА_1 наслідків та обмежень щодо участі в конкурсі на зайняття вакантної посади в іншому суді на підставі частини сьомої статті 109 Закону № 1402-VIII. 
12. Рішенням Комісії від 27 грудня 2018 року № 325/зп-18 затверджено результати складеного іспиту під час кваліфікаційного оцінювання, згідно з якими ОСОБА_1 отримав 151,75 бала. Цим же рішенням ОСОБА_1 допущено до другого етапу кваліфікаційного оцінювання «Дослідження досьє та проведення співбесіди» в межах конкурсу до Вищого антикорупційного суду.
13. У межах цього етапу кваліфікаційного оцінювання ГРМЕ, розглядаючи кандидатуру позивача на посаду судді Вищого антикорупційного суду, надіслала ОСОБА_1 перелік питань щодо його професійної діяльності на посаді судді. Питання, які зацікавили членів ГРМЕ, стосувалися:
-  результатів аудиту, який проводила Державна судова адміністрація України в Уманському міськрайонному суді Черкаської області у червні 2016 року та причетності ОСОБА_1 до порушень, які виявлено внаслідок цього аудиту;
- висновку Громадської ради доброчесності (далі - ГРД) від 06 березня 2018 року щодо автоматизованого розподілу справи № 705/4148/15-ц та її розгляд ОСОБА_1 ;
- розгляду ОСОБА_1 справи за позовом своєї (на той час) колеги, судді того самого суду (Уманського міськрайонного суді Черкаської області) ОСОБА_3 про надання дозволу на тимчасовий виїзд за межі України малолітньої дитини без згоди батька, з порушенням вимог процесуального закону.
14. За наслідками розгляду питання про відповідність кандидатури ОСОБА_1 критеріям, визначеним у частині четвертій статті 8 Закону №  2447-VIII голова ГРМЕ сер Ентоні Хупер вирішив, що існує обґрунтований сумнів щодо відповідності позивача цим критеріям, який в Інформаційній записці пояснив так: «1) 09 лютого 2016 року кандидату ОСОБА_1 ВККС винесла догану за неналежну затримку у веденні суддівської практики. Кандидат прийняв це рішення. 19 лютого 2018 року ОСОБА_1 знову винесено догану за подібну затримку (як зазначено в Інформаційні записці, через недогляд ГРМЕ кандидату не поставили цього питання). Затримка у веденні суддівської практики викликає обґрунтований сумнів щодо практичних навичок кандидата; 2)  ОСОБА_1 ухвалив рішення, де інший суддя ( ОСОБА_3 ) з того самого суду залучений як сторона у справі. ОСОБА_1 твердить, що не знав цього, хоча її ім`я згадується у справі і воно не є типовим. Також кандидат доводить, що положення Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) (щодо визначення підсудності) Уманський міськрайонний суд трактує так, що вони не стосуються спорів у сімейних правовідносинах, а лише професійної діяльності судді. Це питання розглядала ВККС і відповідь кандидата викликає обґрунтований сумнів щодо його доброчесності і практичних навиків; 3) з огляду на розмір суду його твердження про те, що він не знав про факти, викладені у звіті Державної судової адміністрації, зумовлюють обґрунтовані сумніви у його надійності».
15. З урахуванням зазначеного та на підставі статті 8 Закону № 2447-VIII та підпункту 4.11.5 пункту 4.11 розділу IV Регламенту ГРМЕ ініціювала розгляд на спільному засіданні питання про відповідність кандидата на посаду судді Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 критеріям, визначеним частиною четвертою статті 8 Закону № 2447-VIII.
16. 21  січня 2019 року на спеціальному засіданні ВККС та ГРМЕ за результатами розгляду питання про відповідність кандидата на посаду судді Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 критеріям, визначеним частиною четвертою статті 8 Закону № 2447-VIII, прийнято рішення № 60/вс-19, яким ОСОБА_1 визнано таким, що припинив участь в оголошеному Комісією 02 серпня 2018 року конкурсі на посаду судді Вищого антикорупційного суду. Рішення про те, що кандидат на посаду судді Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 відповідає критеріям, визначеним статтею 8 Закону № 2447-VIII, не набрало установленої цією статтею кількості голосів.
17. Комісія, ухвалюючи це рішення, з урахуванням наданих кандидатом усних та письмових пояснень у поєднанні з іншими наявними документами, виходила з таких мотивів.
18. Рішенням від 09 лютого 2016 року № 381/дп-16 ВККС притягнула суддю ОСОБА_1 (коли він ще обіймав цю посаду) до дисциплінарної відповідальності за порушення строків розгляду справи та застосувала до нього дисциплінарне стягнення у виді догани. Рішенням Третьої дисциплінарної палати ВРП від 10 вересня 2018 року № 2929/3дп/15-18 на ОСОБА_1 було накладено наступне дисциплінарне стягнення за аналогічне порушення (безпідставне затягування впродовж року розгляду справи №  705/4432/15-ц, зволікання протягом місяця з виготовленням умотивованого судового рішення від 08 серпня 2016 року в цій справі та невнесенням його у передбачені строки до Єдиного державного реєстру судових рішень). 
Рішення цього дисциплінарного органу ОСОБА_1 оскаржив до ВРП, яка його скасувала своїм рішенням від 10 січня 2019 року № 62/0/15-19. За цим рішенням ВРП визнала, що строк розгляду справи справді був не дотриманий, як і те, що було зволікання із виготовленням судового рішення, але настання цих порушень зумовили об`єктивні причини.
19. Крім того, у рішенні від 21 січня 2019 року Комісія, в контексті розглянутої 07  лютого 2017 року скаржником цивільної справи, стороною у якій була ОСОБА_3 , суддя того самого суду, не погодилася з підходом ОСОБА_1 щодо власної інтерпретації таких понять процесуального закону, як правовий статус «суду» або «судді цього суду». ВККС виснувала, що позаяк на дату звернення до суду з позовом (справа № 705/47/17) ОСОБА_3 була суддею Уманського міськрайонного суду, правила статті 108 ЦПК України підлягали беззастережному застосуванню.
20. Крім цього,  у рішенні ВККС виокремлено, що під час спеціального засідання з`ясувалися інші обставини, які викликають обґрунтований сумнів щодо кандидата. Зокрема, звертається увага на те, що згідно з листом архівного відділу Печенізької районної державної адміністрації Харківської області і відомостями анкети ОСОБА_1 мав представницький мандат депутата Печенізької селищної ради Харківської області з 2006 по 2010 роки, наявність якого, як вважає відповідач, суперечить вимогам частини четвертої статті 7 Закону 2447-VIII та перешкоджає призначенню на посаду судді Вищого антикорупційного суду.
21. Вважаючи протиправним рішення від 21 січня 2019 року № 60/вс-19, прийняте на спеціальному засіданні ВККС та ГРМЕ, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.
Оцінка суду першої інстанції
22. Відмовляючи ОСОБА_1 в задоволенні позову, Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду виходив з того, що рішення ВККС від 21 січня 2019 року № 60/вс-19 прийнято та підписано повноважним складом ВККС, у ньому є посилання на визначені законом підстави його ухвалення та наведено мотиви, з яких Комісія дійшла відповідних висновків.
23. Суд першої інстанції зазначив про те, що процедура зайняття посади судді Вищого антикорупційного суду за формою та змістом є змагальною, а залучення ГРМЕ призначене тільки сприяти Комісії у відборі кандидатів на ці посади. Отож вимагати від Комісії та ГРМЕ з`ясовувати чи навпаки - не з`ясовувати певні обставини в рамках проходження конкурсу на посаду судді Вищого антикорупційного суду, або ж вказувати як саме треба розуміти та підходити до оцінки певних обставин, є недоречним і неприйнятним. Понад те, суд першої інстанції, зваживши на суть питань, які були предметом обговорення, дійшов висновку, що жодне з них не суперечило меті призначення спільного спеціального засідання й завданню конкурсу до Вищого антикорупційного суду.
24. Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду звертає увагу на те, що питання про наявність у позивача представницького мандата, про який він не згадує у позовній заяві, є істотною обставиною, яка відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 7 Закону №  2447-VIII забороняє призначення такої особи на посаду судді Вищого антикорупційного суду. На переконання суду першої інстанції, не обговорювати цього питання, залишити його поза увагою чи оминути було б помилковим з огляду на ті правові наслідки, які воно тягне як для кандидата, так і для ВККС, яка обирає кандидатів на посаду судді.
25. Крім того, обставини щодо розгляду справи з порушенням вимог підсудності, які зацікавили ГРМЕ, на думку суду першої інстанції, теж немає підстав вважати безвідносними до конкурсу на посаду судді Вищого антикорупційного суду і мети призначення спеціального спільного засідання. Та обставина, що справа цивільна, не може свідчити про безпідставність висловлених зауважень, адже тут йшлося не стільки про суть спору, а про підхід і поведінку позивача як професійного судді до застосування процесуального закону за доволі очевидної та однозначної ситуації.
26. Крім того, Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду зазначив, що у площині спірних правовідносин було би помилкою давати правову оцінку судженням, міркуванням ГРМЕ (приміром, про притягнення в минулому позивача до дисциплінарної відповідальності чи щодо розгляду справи), які перебувають поза причиновим зв`язком з предметом спору. Висловлені ГРМЕ зауваження, на думку суду першої інстанції, слугували тільки підставою для призначення спеціального спільного засідання, водночас треба пам`ятати, що правові наслідки створює саме рішення, ухвалене ВККС, а не Інформаційна записка ГРМЕ.
Короткий зміст та обґрунтування наведених в апеляційній скарзі ОСОБА_1 вимог
27. В апеляційній скарзі на рішення Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 13 жовтня 2020 року скаржник зазначає, що Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду безпідставно відмовив у залученні до участі у цій справі ГРМЕ.
Вважає, що ГРМЕ під час проведення спеціального спільного засідання 21 січня 2019 року діяла не просто як допоміжний орган Комісії, а як один із двох обов`язкових і безпосередніх суб`єктів прийняття оскаржуваного рішення.
28. На думку скаржника, відомості, які було з`ясовано під час спеціального засідання, зокрема щодо того, що з 2006 року по 2010 роки він мав представницький мандат депутата Печенізької селищної ради Харківської області, виходять за межі критеріїв, зазначених у частині четвертій статті 8 Закону № 2447-VIII. Однак, як зазначає позивач, Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду безпідставно вважає можливим прийняття членами ГРМЕ під час спеціального спільного засідання рішення з питання, що належить до виключної компетенції ВККС.
29. ОСОБА_1 зазначає, що суд першої інстанції не дав оцінки тому, що під час спеціального спільного засідання ВККС і ГРМЕ у своєму розпорядженні мали копії усіх документів цивільної справи № 705/47/17, де стороною (позивачем) була ОСОБА_3 , та могли переконатися, що  в них відсутня будь-яка згадка про місце роботи і посаду позивача та, як наслідок, - про відсутність підстав для застосування правил статті 108 ЦПК України. 
Позиція Великої Палати Верховного Суду
Релевантні джерела права
30. Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
31. 14 червня 2018 року набрав чинності Закон № 2447-VIII, який визначає засади організації та діяльності Вищого антикорупційного суду, спеціальні вимоги до суддів цього суду та гарантії їх діяльності.
32. Відповідно до частини першої статті 1 Закону № 2447-VIII Вищий антикорупційний суд є постійно діючим вищим спеціалізованим судом у системі судоустрою України.
33. Частиною першою статті 7 Закону № 2447-VIII передбачено, що суддею Вищого антикорупційного суду може бути особа, яка відповідає визначеним Конституцією України та Законом України «Про судоустрій і статус суддів» вимогам до кандидатів на посаду судді, а також додатковим спеціальним вимогам, встановленим цією статтею.
34. На посаду судді відповідного вищого спеціалізованого суду за спеціальною процедурою може бути призначена особа, яка відповідає вимогам до кандидатів на посаду судді, за результатами кваліфікаційного оцінювання підтвердила здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді та з відповідною спеціалізацією, а також відповідає одній із вимог, визначених частиною першою чи другою статті 33 цього Закону (частина третя статті 81 Закону № 1402-VIII).
35. Відповідно до частини другої статті 33 Закону № 1402-VIII суддею Вищого антикорупційного суду може бути особа, яка відповідає вимогам до кандидатів на посаду судді, за результатами кваліфікаційного оцінювання підтвердила здатність здійснювати правосуддя у Вищому антикорупційному суді, а також відповідає іншим вимогам, встановленим законом.
36. Згідно із частиною одинадцятою статті 79 Закону № 1402-VIII ВККС проводить конкурс на зайняття вакантних посад суддів вищого спеціалізованого суду на основі рейтингу учасників за результатами кваліфікаційного оцінювання.
37. Частинами першою та другою статті 83 Закону № 1402-VIII встановлено, що кваліфікаційне оцінювання проводиться ВККС з метою визначення здатності судді (кандидата на посаду судді) здійснювати правосуддя у відповідному суді за визначеними законом критеріями. Критеріями кваліфікаційного оцінювання є: 1)  компетентність (професійна, особиста, соціальна тощо); 2) професійна етика; 3)  доброчесність.
38. Відповідно до частини першої статті 92 Закону № 1402-VIII ВККС є державним органом суддівського врядування, який на постійній основі діє у системі правосуддя України.
39. З метою сприяння ВККС у встановленні для цілей кваліфікаційного оцінювання відповідності кандидатів на посади суддів Вищого антикорупційного суду критеріям доброчесності (моралі, чесності, непідкупності), а саме щодо законності джерел походження майна, відповідності рівня життя кандидата або членів його сім`ї задекларованим доходам, відповідності способу життя кандидата його статусу, наявності знань та практичних навичок для розгляду справ, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, утворюється ГРМЕ. Громадська рада доброчесності, що утворена і здійснює діяльність відповідно до Закону № 1402-VIII, на час діяльності ГРМЕ не залучається до встановлення відповідності кандидатів на посади суддів Вищого антикорупційного суду передбаченим законом критеріям для цілей кваліфікаційного оцінювання (частина четверта статті 8 Закону № 2447-VIII).
40. Відповідно до частини першої статті 9 Закону № 2447-VIII ГРМЕ утворюється строком на шість років ВККС для сприяння їй у підготовці рішень з питань призначення на посади суддів Вищого антикорупційного суду та є її допоміжним органом.
41. Частиною дев`ятою статті 9 Закону № 2447-VIII визначено, що ГРМЕ: 1) збирає, перевіряє та аналізує інформацію щодо кандидатів на посади суддів Вищого антикорупційного суду; 2) надає ВККС інформацію щодо кандидатів на посади суддів Вищого антикорупційного суду; 3) бере участь у спеціальному спільному засіданні у передбачених цим Законом випадках; 4) вживає заходів до захисту персональних даних, інформації з обмеженим доступом, які стали відомі ГРМЕ, її членам у зв`язку із здійсненням їх повноважень.
42. Відповідно до частини п`ятої статті 8 Закону № 2447-VIII за ініціативою не менше трьох членів ГРМЕ питання відповідності будь-якого кандидата на посаду судді Вищого антикорупційного суду критеріям, зазначеним в частині четвертій цієї статті, розглядається на спеціальному спільному засіданні ВККС та ГРМЕ. Рішення щодо відповідності такого кандидата цим критеріям ухвалюється більшістю від спільного складу ВККС та членів ГРМЕ, за умови, що за нього проголосували не менше половини членів ГРМЕ. У разі неприйняття такого рішення кандидат вважається таким, що припинив участь у конкурсі. Таке спеціальне спільне засідання проводиться не пізніше ніж на тридцятий день з дня оголошення результатів іспиту, що складається кандидатами для встановлення відповідності кандидата на посаду судді критерію професійної компетентності.
За запитом не менше як трьох членів ГРМЕ перед спеціальним спільним засіданням ВККС та ГРМЕ може проводитись попередня співбесіда із кандидатами на посаду судді Вищого антикорупційного суду, у якій повинні взяти участь не менше шести членів Комісії.
43. За змістом підпункту 4.11.5 пункту 4.11 Регламенту не менше як три члени ГРМЕ можуть ініціювати розгляд питання відповідності кандидата критеріям на спеціальному спільному засіданні шляхом подання до Комісії повідомлення про ініціювання спеціального спільного засідання.
44. Комісія визначає дати, час і місце проведення спеціального спільного засідання. Дати і час проведення такого засідання визначаються, зважаючи на розумні і погоджені ГРМЕ та Комісією строки, необхідні для його проведення, ураховуючи установлені законом і рішеннями Комісії строки проведення процедур у межах відповідного конкурсу, зокрема строки проведення спеціального спільного засідання і повідомлення кандидата (підпункт 4.11.5 пункту 4.11 Регламенту).
45. Відповідно до підпункту 4.11.8. пункту 4.11 Регламенту спеціальне спільне засідання проводиться у спільному складі Комісії та ГРМЕ шляхом безпосередньої участі членів Комісії та ГРМЕ у такому засіданні.
46. Розгляд питання відповідності кандидата критеріям на спеціальному спільному засіданні проводиться в такому порядку: 1) доповідь члена ГРМЕ щодо змісту інформаційної записки; 2) пояснення кандидата на посаду судді; 3) за необхідності, постановлення запитань до кандидата членом Комісії і ГРМЕ та надання відповіді кандидатом; 4) обговорення членами Комісії й ГРМЕ питання відповідності кандидата та голосування.
Часовий регламент спільного спеціального засідання встановлюється більшістю голосів спільного складу Комісії й ГРМЕ, за умови підтримки цього рішення щонайменше трьома членами ГРМЕ (підпункт 4.11.9 пункту 4.11 Регламенту).
Комісія виконує функції та здійснює повноваження: у пленарному складі; у складі кваліфікаційної палати; у складі палати з питань добору і публічної служби суддів; у складі колегії.
47. Після обговорення інформації про кандидата на посаду судді Вищого антикорупційного суду на спеціальному спільному засіданні на голосування виноситься питання лише щодо того, чи відповідає кандидат критеріям, передбаченим частиною четвертою статті 8 Закону № 2447-VIII (підпункт 4.11.10 пункту 4.11 Регламенту).
48. За змістом підпунктів 4.11.10, 4.11.10 пункту 4.11 Регламенту кандидат визнається таким, що відповідає критеріям і продовжує участь у конкурсі, якщо за таке рішення проголосувало не менше ніж дев`ять членів Комісії та три члени ГРМЕ. В іншому випадку, якщо таке рішення не ухвалено, кандидат визнається таким, що не відповідає критеріям і припиняє участь у конкурсі.
49. Відповідно до частини третьої статті 88 Закону № 1402-VIII рішення Комісії, ухвалене за результатами проведення кваліфікаційного оцінювання, може бути оскаржене та скасоване виключно з таких підстав:
1) склад членів Комісії, який провів кваліфікаційне оцінювання, не мав повноважень його проводити;
2) рішення не підписано будь-ким зі складу членів Комісії, який провів кваліфікаційне оцінювання;
3) суддя (кандидат на посаду судді) не був належним чином повідомлений про проведення кваліфікаційного оцінювання - якщо було ухвалено рішення про непідтвердження здатності судді (кандидата на посаду судді) здійснювати правосуддя у відповідному суді з підстав неявки для проходження кваліфікаційного оцінювання;
4) рішення не містить посилання на визначені законом підстави його ухвалення або мотивів, з яких Комісія дійшла відповідних висновків.
Оцінка висновків суду, рішення якого переглядається
50. Дослідивши доводи, наведені в апеляційній скарзі та відзиві на неї, перевіривши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача у справі та пояснення скаржника, Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких мотивів. 
Щодо розгляду справи без участі представника відповідача
51. Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку про розгляд цієї справи без участі представника відповідача з огляду на таке.
52. Відповідно до пункту 7 частини другої статті 129 Конституції України основними засадами судочинства є розумні строки розгляду справи.
53. Положеннями статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
54. Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) у своїх рішеннях неодноразово зазначав, що розумність тривалості провадження повинна оцінюватися у контексті обставин справи та з урахуванням таких критеріїв: складність справи, поведінка заявників та відповідних органів державної влади, а також важливість предмета спору для заявників (рішення від 06 лютого 2020 року у справі «Закутній проти України», параграф 7).
55. Так, Велика Палата Верховного Суду звертає увагу на те, що представник відповідача брав участь та давав пояснення по суті справи у суді першої інстанції, зокрема, у судових засіданнях 23 липня, 09 грудня та 20 грудня 2019 року.
Крім того, 20 березня 2019 року ВККС надала до суду першої інстанції відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_1 , у якому відсутнє клопотання щодо участі представника відповідача у судових засіданнях та надано письмові пояснення щодо суті спору в цій справі. 
56. Відповідно до пункту 4 частини п`ятої статті 44 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) явка відповідача в судове засідання у справі № 9901/83/19 не визнавалась обов`язковою.
57. Під час судового засідання 14 квітня 2021 року скаржник не наполягав на участі відповідача у судовому засіданні.
58. З урахуванням зазначеного та положень частини другої статті 313 КАС України Велика Палата Верховного Суду вважає неявку представника відповідача в судове засідання такою, що не перешкоджає розгляду цієї справи по суті.
Щодо незалучення ГРМЕ до участі у справі
59. Застосовані судом правові норми в цій справі свідчать про те, що ГРМЕ утворюється ВККС як допоміжний орган, який діє в її складі з метою сприяння виконанню певних завдань у межах процедури проведення кваліфікаційного оцінювання відповідності кандидатів на посади суддів Вищого антикорупційного суду. 
60. Водночас саме на ВККС як державний орган суддівського врядування покладено повноваження щодо організації та проведення кваліфікаційного оцінювання для визначення здатності судді (кандидата на посаду судді) здійснювати правосуддя у відповідному суді (у тому числі у спеціалізованому Вищому антикорупційному судді) за визначеними законом критеріями в особливому порядку.
61. Остаточне рішення, яке створює правові наслідки для особи, що бере участь у відповідному конкурсі, ухвалює Комісія на спеціальному спільному засіданні за участі ГРМЕ. Форма проведення такого засідання не впливає на правовий статус Комісії та її рішень і не наділяє ГРМЕ правосуб`єктністю у правовідносинах, які виникають у зв`язку з ухваленням відповідних рішень Комісією.
62. Отже, ГРМЕ не є суб`єктом владних повноважень у розумінні вимог пункту 7 частини першої статті 4 КАС України.
63. У зв`язку із зазначеним Велика Палата Верховного Суду вважає правильним висновок Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду про відсутність правових підстав для залучення ГРМЕ як відповідача в цій справі.
Щодо законності оскаржуваного рішення ВККС
64. Надаючи оцінку доводам ОСОБА_1 щодо незаконності рішення від 21  січня 2019 року № 60/вс-19, прийнятого на спеціальному засіданні ВККС та ГРМЕ, Велика Палата Верховного Суду виходить з таких міркувань.
65. Як свідчить аналіз застосованих судом правових норм у цій справі, до кандидатів на посаду судді Вищого антикорупційного суду, крім загальних вимог, встановлених для суддів Законом № 1402-VIIІ, встановлено ще і додаткові спеціальні вимоги, які закріплені у статті 7 Закону № 2447-VIII, а також запроваджено особливий механізм перевірки їх відповідності критеріям доброчесності (моралі, чесності, непідкупності) за допомогою долучення до цієї роботи спеціально утвореного органу - ГРМЕ.
66. Встановлення відповідності кандидата на посаду судді Вищого антикорупційного суду критерію доброчесності є однією з обов`язкових умов для зайняття цієї посади. Органом, який сприяє ВККС в оцінюванні відповідності кандидата такому критерію, є ГРМЕ.
67. Рішення щодо відповідності кандидатів на посаду судді Вищого антикорупційного суду зазначеному вище критерію ухвалюється шляхом визначення результатів голосування членів ВККС і ГРМЕ за результатами спеціального спільного засідання, на якому відбувалось обговорення щодо відповідності кандидата на посаду судді Вищого антикорупційного суду критеріям, зазначеним у частині четвертій статті 8 Закону № 2447-VIII. Формування результатів голосування здійснюється шляхом підрахунку голосів.
68. Як установлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, рішення про те, що ОСОБА_1 відповідає критеріям, визначеним статтею 8 Закону № 2447-VIII, не набрало установленої цією статтею кількості голосів, у зв`язку із чим і була припинена участь кандидата в конкурсі. Такі наслідки прямо встановлені частиною п`ятою статті 8 Закону № 2447-VIII.
69. Водночас під час спільного засідання 21 січня 2019 року Комісією були враховані сумніви ГРМЕ в доброчесності ОСОБА_1 , а також інші обставини, встановлені під час спеціального засідання, які викликають обґрунтований сумнів щодо відповідності кандидата. Зокрема, встановлено, що ОСОБА_1 мав представницький мандат депутата Печенізької селищної ради Харківської області з 2006 до 2010 року, що суперечить вимогам частини четвертої статті 7 Закону № 2447-VIII.
70. Оцінюючи дії ВККС щодо прийняття оскаржуваного рішення, Велика Палата Верховного Суду погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що наявність у ОСОБА_1 представницького мандата є істотною обставиною, яка відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 7 Закону № 2447-VIII забороняє призначення такої особи на посаду судді Вищого антикорупційного суду.
71. Велика Палата Верховного Суду звертає увагу на те, що 07 вересня 2018 року ОСОБА_1 надано до ВККС письмову згоду на проведення відповідно до Закону №  1402-VIII  спеціальної перевірки відомостей щодо нього, у тому числі відомостей, поданих ним особисто для участі у конкурсі на зайняття вакантної посади судді (а. с. 105, т. 1).
72. У межах перевірки відповідності ОСОБА_1 вимогам, що пред`являються до судді Вищого антикорупційного суду, встановленим законами № 1402-VII та № 2447-VIII, встановила інформацію щодо наявності у кандидата депутатського мандата Печенізької селищної ради Харківської області з 2006 по 2010 роки (відповідно до архівної довідки від 07 грудня 2018 року № 01-4/149).
73. З урахуванням зазначеного Велика Палата Верховного Суду звертає увагу, що така інформація, відповідно до пункту 1 частини п`ятої статті статті 81 Закону № 1402-VIII, встановлена Комісією в межах її повноважень.
74. Крім того, Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що скаржник як кандидат на посаду судді Вищого антикорупційного суду, звернувся із відповідною заявою до ВККС без урахування вимог, передбачених пунктом 1 частини четвертої статті 7 Закону № 2447-VIII.
75.  Інформація щодо наявності у ОСОБА_1 депутатського мандата у період з 2006 по 2010 роки надійшла до Комісії лише 10 грудня 2018 року. Під час спільного засідання 21 січня 2019 року Комісією було встановлено цю інформацію.
76. З урахуванням зазначеного Велика Палата Верховного Суду звертає увагу на те, що встановлення відповідності кандидата на посаду судді Вищого антикорупційного суду вимогам статті 7 Закону № 2447-VIII має первинне значення до встановлення відповідності вимогам, передбаченим статтею 8 зазначеного Закону. Відтак суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що Комісія не могла оминути зазначені обставини з огляду на ті правові наслідки, які вони тягнуть.
77. Крім того, під час спільного засідання 21 січня 2019 року Комісією були враховані сумніви ГРМЕ в доброчесності ОСОБА_1 , з урахуванням яких було прийняте рішення від 21 січня 2019 року № 60/вс-19. 
78. Оцінюючи дії ВККС щодо прийняття оскаржуваного рішення, Велика Палата Верховного Суду зауважує, що в умовах, коли законодавець не визначив критеріїв оцінювання таких загальних категорій, як «доброчесність» і «суспільна довіра», оцінювання завжди має суб`єктивний характер. За таких обставин вирішальним є особисте переконання кожного члена ВККС та ГРМЕ, яке зрештою є визначальним при  голосуванні.
Достатньою є наявність конкретної інформації, яка, з урахуванням наданих кандидатом пояснень та аргументів (які не сприйняті як переконливі), не спростовує уяву (сприйняття) визначених законом осіб щодо його достатньої відповідності цим критеріям.
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 08 жовтня 2019 року у справі № 9901/66/19.
79. Зважаючи на те, що рішення про відповідність ОСОБА_1 критеріям, визначеним статтею 8 Закону № 2447-VIII, не набрало установленої цією статтею кількості голосів, Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду дійшов правильного висновку, що рішення ВККС від 21 січня 2019 року № 60/вс-19 прийнято на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені законодавством.
80.  Факт підписання оскаржуваного рішення всіма членами, які брали участь в його ухваленні, не ставилося під сумнів ОСОБА_1 як у позовній заяві, так і під час апеляційного розгляду справи.
81. Наведені позивачем підстави для скасування рішення ВККС від 21 січня 2019 року № 60/вс-19 ґрунтуються на його незгоді з питаннями, які викликали сумнів щодо відповідності його критерію доброчесності, і, як наслідок, загальною думкою (особистим переконанням) більшості членів від спільного складу ВККС та ГРМЕ, яка оформлена оскаржуваним рішенням.
82. Однак такі обставини не можуть бути предметом перевірки судом, оскільки за Законом № 1402-VIIІ та Законом № 2447-VII суд не наділений повноваженнями визначати питання для оцінювання відповідності кандидатів на посади суддів Вищого антикорупційного суду критеріям доброчесності (моралі, чесності, непідкупності), у тому числі й щодо законності джерел походження майна, відповідності рівня життя кандидата або членів його сім`ї задекларованим доходам, відповідності способу життя кандидата його статусу, наявності знань та практичних навичок для розгляду справ, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду.
83. Таким спеціальним органом є ВККС за участю ГРМЕ, а отже, їх повноваження щодо вирішення питання відповідності кандидата такому критерію є дискреційними та знаходяться в межах їх виключної компетенції.
84.  Доводи ОСОБА_1 стосовно того, що Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду не врахував інформації щодо розгляду ним (як суддею) цивільної справи № 705/47/17 та не пересвідчився у тому, що в межах розгляду зазначеної справи були відсутні підстави для застосування правил статті 108 ЦПК України, спростовується таким висновком суду першої інстанції, з яким Велика Палата Верховного Суду погоджується.
А саме - суд першої інстанції дійшов висновку, що в межах конкурсу до Вищого антикорупційного суду йшлося не стільки про суть спору, а про підхід і поведінку позивача як професійного судді до застосування процесуального закону за доволі очевидної та однозначної ситуації. Оскільки зазначені обставини та їх правова природа, виражена в рішенні, в сукупності та в цілому стали тими факторами, що викликали сумніви у відповідності кандидатури позивача на посаду судді та власне вплинули на результат голосування за питання, чи відповідає кандидат ОСОБА_1 критеріям, визначеним статтею 8 Закону № 2447-VIII.
85. Отже, Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду дійшов обґрунтованого висновку про те, що у спірних правовідносинах ВККС діяла на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, безсторонньо та пропорційно.
Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги
86. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
87. Згідно із частиною першою статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.
88. Отже, оскільки суд першої інстанції ухвалив судове рішення з дотриманням вимог матеріального та процесуального права, а наведені в апеляційній скарзі доводи не спростовують викладених у судовому рішенні цього суду висновків, то апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Висновки щодо розподілу судових витрат
89. Відповідно до частини шостої статті 139 КАС України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.
90. Оскільки Велика Палата Верховного Суду не змінює судове рішення та не ухвалює нове, розподіл судових витрат не здійснюється.
Керуючись статтями 241-243, 266, 308, 310, 315, 316, 321, 325 КАС України, Велика Палата Верховного Суду
ПОСТАНОВИЛА:
1. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
2. Рішення Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 13 жовтня 2020 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.
Головуючий суддя                                                                                     В. С. Князєв
Суддя-доповідач                                                                                        Т. О. Анцупова
Судді:                                      В. В. Британчук                                          Л. М. Лобойко
                                                  Ю. Л. Власов                                              К. М. Пільков
                                                  І. В. Григор`єва                                          О. Б. Прокопенко
                                                  М. І. Гриців                                                 В. В. Пророк
                                                  Д. А. Гудима                                               Л. І. Рогач
                                                  В. І. Данішевська                                      О. М. Ситнік
                                                  Ж. М. Єленіна                                            В. М. Сімоненко
                                                  О. С. Золотніков                                        І. В. Ткач
                                                  Л. Й. Катеринчук                                      С. П. Штелик
Г. Р. Крет