ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

26 травня 2021 року 	м. Дніпро	справа № 160/10691/20	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Щербака А.А. (доповідач),
                               суддів:  Баранник Н.П., Малиш Н.І.,     
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08 лютого 2021 року (суддя Врона О.В.) у справі за позовом ОСОБА_1 до Дніпропетровського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -          
                                                                ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся з позовом до Дніпропетровського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.
Просив визнати бездіяльність Дніпропетровського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки протиправною, що полягає у невиплаті грошової компенсації за не отримане речове право у сумі 15172 грн. 32 коп., ОСОБА_1 ; 
Стягнути з Дніпропетровського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію за не отримане речове майно у розмірі 15172 грн. 32 коп.;
Стягнути з Дніпропетровського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки на користь ОСОБА_1 , середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 03.12.2019 року по день звернення до суду, а саме до 07.09.2020 року у розмірі 190052 грн. 80 коп.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08 лютого 2021 року позов задоволено частково.
Суд вирішив стягнути з Дніпропетровського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію за не отримане речове майно у розмірі 15172 грн. 32 коп.
В задоволенні іншої частини позовних вимог – відмовити.
Відповідачем  була подана апеляційна скарга, просить рішення суду першої інстанції скасувати в частині відмовлених позовних вимог, позов частині  стягнення  середнього заробітку за час затримки при звільненні за період з 03.12.2019 по день звернення  в сумі 190052, 80 грн.  задовольнити.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що судом було порушено  норми матеріального та процесуального права. 
Також позивачем направлено до суду клопотання, просить взяти до уваги те, що відповідач здійснив з позивачем остаточний розрахунок 23.03.2021, у зв`язку з чим просить стягнути з відповідача  середній заробіток за час  затримки  розрахунку при звільненні за період з 03.12.2019 по 23.03.2021 в сумі 208768грн. 84 коп.
Адміністративна справа розглянута апеляційним судом відповідно до пункту 3 частини 1  ст.311 КАС України в порядку письмового провадження, на підставі наявних у ній доказів. 
Колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.
Як було встановлено судом першої інстанції, позивач проходив службу за контрактом в Збройних силах України з 02.12.2014 року по 02.12.2019 року, на різних посадах, та був звільнений з посади інструктора відділення рекрутингу та комплектування Самарського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки наказом військового комісара Дніпропетровського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 27.11.2019 року № 44-РС у запас за підпунктом «а» (закінчення строку дії контракту) пункту 2 частини 5 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу». 
Згідно наказу військового комісара Самарського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки № 104 від 02.12.2019 року виключений зі списків особового складу територіального центру комплектування та соціальної підтримки та всіх видів забезпечення.
Перед звільненням у листопаді 2019 року позивачем подано рапорт на отримання грошової компенсації вартості за неотримане речове майно.
27.11.2019 року Дніпропетровським ОТЦК та СП складено довідку №27 про вартість речового майна, що належить до видачі, у розмірі 15172,32 грн.
В наказі військового комісара Самарського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки № 104 від 02.12.2019 року зазначено про обов`язок виплатити позивачу грошову компенсацію вартості за неотримане речове майно у розмірі 15172,32 грн.
Оскільки грошова компенсація вартості за неотримане речове майно виплачена не була, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Частково задовольняючи позов, в частині відмови в задоволенні позову, суд першої інстанції зазначив, що з позивачем не проведений остаточний розрахунок, відсутня одна з обов`язкових підстав для звернення позивача до суду з вимогами про стягнення середнього заробітку за весь час затримки розрахунку.
За висновками суду першої інстанції, позовні вимоги про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні є передчасними, а тому у суду відсутні підстави для стягнення з відповідача середнього заробітку за час затримки з розрахунком при звільненні.
З зазначеними висновками суду першої інстанції колегія суддів не погоджується.
Включення грошової компенсації вартості за неотримане речове майно до складу належних звільненому військовослужбовцю сум у розумінні приписів статті 116 КЗпП України та необхідність застосування передбаченої статтею 117 КЗпП України відповідальності в разі невиплати такої компенсації на день виключення особи зі списків особового складу військової частини підтверджено сталою судовою практикою розгляду цієї категорії адміністративних справ (постанова Великої Палати Верховного Суду від 26 лютого 2020 року (справа №821/1083/17), постанова Верховного Суду у складі судової палати з розгляду справ щодо виборчого процесу та референдуму, а також захисту політичних прав громадян Касаційного адміністративного суду від 30 листопада 2020 року (справа №480/3105/19).
Оскільки при проведенні розрахунку при звільненні позивачу не виплачено компенсації вартості за неотримане речове майно з вини відповідача, тому для останнього настає відповідальність, передбачена статтею 117 Кодексу законів про працю України. 
В той же час суд апеляційної інстанції, виходячи з принципів розумності, справедливості та пропорційності, враховуючи те, що правове регулювання відшкодування працівнику середнього заробітку за порушення строків розрахунку при звільненні є способом досягти балансу між захистом прав працівника та додержанням принципів справедливості і співмірності у трудових відносинах, з огляду на фактичні обставини, за яких стався несвоєчасний розрахунок, вважає за необхідне визначити середній заробіток, який підлягає стягненню на користь позивача, у розмірі 15172 грн. 32 коп.
При цьому, суд апеляційної інстанції враховує наявність спору між працівником та роботодавцем з приводу належних сум до виплати на день звільнення, який вирішувався судом, період затримки виплати такої заборгованості, який пов`язаний саме із вирішенням спору у судовому порядку, розмір недоплаченої суми при звільненні - 15172 грн. 32 коп.
З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що пропорційним та справедливим розміром відшкодування позивачу є розмір, який дорівнює сумі, що не була виплачена позивачу у день звільнення, тобто   -   15172 грн. 32 коп.
Керуючись  ст. ст. 315, 317, 321, 322 КАС України, суд, -

                                                  ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково. 
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08 лютого 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Дніпропетровського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії скасувати в частині відмови в задоволенні позову про стягнення з Дніпропетровського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки на користь ОСОБА_1 , середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні.
Позов в цій частині задовольнити частково.
Стягнути з Дніпропетровського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 15172 грн. 32 коп.
В решті позовних вимог про стягнення з Дніпропетровського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки на користь ОСОБА_1 , середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні відмовити.
В іншій частині рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08 лютого 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Дніпропетровського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.
Постанова у повному обсязі складена 26 травня 2021 року.
   
Головуючий - суддя                                                                      А.А. Щербак 

                               суддя                                                                      Н.П. Баранник 

                               суддя                                                                      Н.І. Малиш