ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 526/276/21  Номер провадження 22-ц/814/1050/21	Головуючий у 1-й інстанції Максименко Л. В.  Доповідач ап. інст. Триголов В. М.	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2021 року 	м. Полтава	

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
Головуючого судді: Триголова В.М.,
суддів: Дорош А.І., Лобова О.А.
розглянувши у порядку письмового провадження в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 на ухвалу судді Гадяцького районного суду Полтавської області від 02 березня 2021 року
за матеріалами позовної заяви ОСОБА_1 до Держави України в особі Управління соціального захисту населення, Гадяцької районної державної адміністрації, третя особа: Державна казначейська служба України про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,-
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до Держави України в особі Управління соціального захисту населення, Гадяцької районної державної адміністрації, третя особа: Державна казначейська служба України про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.
       Ухвалою судді Гадяцького районного суду Полтавської області від 12 лютого 2021 року позовна заява ОСОБА_1 залишена без руху з підстав невідповідності вимогам ст.ст. 175, 177 ЦПК України. Позивачу надано строк для усунення недоліків позовної заяви .
       Ухвалою судді Гадяцького районного суду Полтавської області від 02 березня 2021 року позовну заяву ОСОБА_1 визнано неподаною та повернуто позивачу.
       Ухвала суддів місцевого суду мотивована тим, що позивачем не в повному обсязі усунуто недоліки позовної заяви, а саме позивач не зазначив ціну позову та не надав розрахунок судових витрат, які він поніс і які очікує понести в зв`язку з розглядом даної справи.
       З ухвалою судді Гадяцького районного суду Полтавської області від 02 березня 2021 року не погодився позивач ОСОБА_1 , та звернувся до суду з апеляційною скаргою, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати оскаржувану ухвалу, та справу направити до місцевого суду для розгляду.
Судове засідання проводилося в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, без повідомлення сторін згідно положень передбачених ч.13 ст.7 ЦПК України, та ч.2 ст. 369 ЦПК України.
Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів, приходить до висновку, що скарга підлягає частковому задоволенню виходячи з наступних підстав.
Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Згідно п.п. 3.4. ч. 1 ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.
Повертаючи позовну заяву ОСОБА_1 , суд першої інстанції прийшов до висновку, що позивач у встановлений судом строк не усунув недоліки, які були зазначені в ухвалі судді від 12 лютого 2021 року, а тому є всі підстави для застосування положень ч.3 ст. 185 ЦПК України.
Колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції постановлена з порушенням норм чинного цивільно-процесуального законодавства, а тому підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції зі стадії відкриття провадження.
Так, з наданих матеріалів справи вбачається, що у лютому 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Гадяцького районного суду Полтавської області з позовною заявою до Держави України в особі Управління соціального захисту населення, Гадяцької районної державної адміністрації, третя особа: Державна казначейська служба України про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.
Ухвалою судді Гадяцького районного суду Полтавської області від 12 лютого 2021 року позовну заяву було залишено без руху з наданням строку для усунення вказаних недоліків, але не більше десяти днів з дня отримання копії ухвали, оскільки, подана позовна заява не відповідала вимогам ст.ст. 175-177 ЦПК України,
Так, зокрема суддею місцевого суду зазначено, що всупереч вимогам ч.3 ст. 175 ЦПК України позивачем разом з позовною заявою не подано попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат, які поніс позивач і які очікує понести в зв`язку з розглядом даної справи та не зазначено яким чином такі витрати мають бути розподілені чи покладено на сторони при постановленні рішення по справі.
У позові відсутнє підтвердження про те, що позивачем не подано іншого позову до цього ж відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав.
В порушення ч.5 ст.95 ЦПК України позивач не вказує про наявність у нього чи інших осіб оригіналів письмових доказів, копії яких додано до заяви. 
Також позовна заява повинна містити зазначення ціни позову та перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.
Позивачем не додано розрахунок суми компенсації в розмірі 7353 грн.
23 лютого 2021 року позивачем надано заяву про усунення недоліків. 
Проте, ухвалою судді від 02 березня 2021 року позовну заяву ОСОБА_1 повернуто позивачу. Підставою повернення позовної заяви стало те, що на думку суду позивачем не в повній мірі усунуто недоліки позовної заяви, відповідно до вимог ухвали суддів від 12 лютого 2021 року.
Статтями 55 і 124 Конституції України гарантоване право особи на звернення до суду за захистом своїх прав. Вказане положення закріплено також у ст.4 ЦПК України.
Вимоги щодо форми і змісту позовної заяви містить стаття 175 ЦПК України, згідно з якою у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування. При цьому, позовна заява повинна містити: найменування суду першої інстанції, до якого подається заява; повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти; зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються; зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів зміст позовних вимог щодо кожного з них; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору; відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися; перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи; підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав. У позовній заяві можуть бути вказані й інші відомості, необхідні для правильного вирішення спору.
За приписами ч. 1-3 ст.185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.
В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. 
Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.
Згідно практики Європейського суду з прав людини, реалізуючи положення Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, необхідно уникати занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише і фактичним, але і реальним. Надмірний формалізм при вирішені питання щодо прийняття позовної заяви або скарги - є порушенням права на справедливий судовий захист.
Зокрема, у рішенні від 04 грудня 1995 року у справі «Беллет проти Франції» Європейський суд з прав людини зазначив, що ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданих національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.
У рішенні від 13 січня 2000 року у справі «Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії» та у рішенні від 28 жовтня 1998 року у справі «Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії» Європейський Суд з прав людини вказав, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права доступу до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог. Це визнано порушенням п. 1 ст. 6 Конвенції.
       З матеріалів справи вбачається, що в ухвалі про залишення позовної заяви ОСОБА_1 без руху не було зазначено способу усунення недоліків. Отже висновок суду про те, що позивачем не усунуто недоліки скарги шляхом подачі заяви про усунення недоліків, а не позовної заяви з виправленими недоліками є передчасним. 
Крім того, підставою повернення позовної заяви стало те, що позивач не зазначив ціну позову та не надав розрахунок судових витрат, які він поніс і які очікує понести в зв`язку з розглядом даної справи.
Такий висновок суду суперечить матеріалам справи, оскільки позовна заява та заява про усунення недоліків містить посилання на суму, що позивач просить стягнути на свою користь, та згідно ч. 4 ст. 175 ЦПК України додано документ, на підтвердження підстав звільнення позивача від сплати судового збору.
Отже, виходячи з норм Конституції України, а також з норм міжнародного права, повернення позову з формальних підстав унеможливлює доступ позивача до правосуддя для повного захисту своїх прав та інтересів шляхом судового розгляду справи.
З урахуванням вищевикладеного колегія суддів вважає, що місцевим судом питання про повернення позовної заяви ОСОБА_1 вирішено з порушення встановленого порядку.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку про скасування оскаржуваної ухвали з направленням справи для продовження розгляду  до  суду першої інстанції.
Керуючись ст.ст. 367, 374 п.6 ч.1, 379, 381, 384 ЦПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 - задовольнити частково.

       Ухвалу  судді Гадяцького районного суду Полтавської області від 02 березня 2021 року скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції. 

Головуючий судя:                                                                     В.М. Триголов

Судді:                                                                                        А.І. Дорош

                                                                                                    О. А. Лобов