ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116, (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"02" червня 2021 р.           Справа№ 910/18717/20
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Ходаківської І.П.
суддів:            Євсікова О.О. 
          Демидової А.М. 

за участю секретаря судового засідання: Зозулі Н.М.
за участю представників сторін:
від позивача:                      Драчова М.С.
від відповідача:                      Машкова С.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу 
Приватного акціонерного товариства "Акціонерна компанія "Київводоканал"

на рішення господарського суду міста Києва від 24.02.2021 (повний текст складено 09.03.2021) 

у справі № 910/18717/20 (суддя Данилова М.В.)
за позовом Приватного акціонерного товариства "Акціонерна компанія "Київводоканал" 
до Приватного акціонерного товариства "Вищий навчальний заклад "Міжрегіональна академія управління персоналом" 
про стягнення грошових коштів

                                                   В С Т А Н О В И В :

Короткий зміст позовних вимог.

          В листопаді 2020 року Приватне акціонерне товариство «Акціонерна компанія «Київводоканал» звернулось до господарського суду міста Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства «Вищий навчальний заклад «Міжрегіональна академія управління персоналом» про стягнення 868   451, 75 грн. плати за скид стічних вод.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за договором на послуги водопостачання та водовідведення №01831/5-01 від 13.02.2003 в частині оплати за скид стічних вод з об`єкту за адресою - 03039, м. Київ, вул. Фрометівська, будинок 2.
          
Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття.

Рішенням господарського суду міста Києва від 24.02.2021 у справі №910/18717/20 в задоволенні позову відмовлено повністю.

Рішення суду мотивовано тим, що судом не встановлено підстав для стягнення з відповідача на користь позивача в п`ятикратному розмірі тарифу на послугу з водовідведення за весь період відсутності Умов на скид, в загальному розмірі 1 027 531,24 грн.

Короткий зміст апеляційної скарги та її доводів.

          Не погоджуючись з рішенням господарського суду міста Києва від 24.02.2021, Приватне акціонерне товариство «Акціонерна компанія «Київводоканал» звернулося до Північного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, у якій просить скасувати згадане рішення суду як таке, що ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права (ст. 629 ЦК України, ст.ст. 86, 236 ГПК України), ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

При цьому скаржник зазначає, що Правилами приймання стічних вод абонентів у систему каналізації міста Києва, затверджених Розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 12 жовтня 2011 року N 1879, встановлено обов'язок ПрАТ «Київводоканал» встановлювати кожному конкретному споживачу умови (дозвіл) до скиду стічних вод, дотримання яких спрямоване на забезпечення належного функціонування існуючої системи водовідведення міста Києва.

Позиція іншого учасника справи.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач просить відмовити в її задоволенні, а оскаржене судове рішення залишити без змін.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті та явка представників сторін. 
             
Відповідно до   протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.04.2021 справу № 910/18717/20 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Ходаківська І.П., судді: Євсіков О.О., Попікова О.В.

Розпорядженням Північного апеляційного господарського суду № 09.1-08/1598/21 від 15.04.2021 у зв`язку з перебуванням судді Попікової О.В., яка не є головуючим суддею (суддею-доповідачем), на лікарняному призначено повторний автоматизований розподіл.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.04.2021 справу № 910/18717/20 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Ходаківська І.П., судді: Євсіков О.О., Демидова А.М.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 20.04.2021  за клопотанням скаржника поновлено строк на апеляційне оскарження рішення господарського суду міста Києва від 24.02.2021, відкрито апеляційне провадження у справі № 910/18717/20 та призначено апеляційну скаргу до розгляду на 02.06.2021; зупинено дію оскарженого рішення.

У судове засідання 02.06.2021 з'явилися представники сторін.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав доводи апеляційної скарги, просив її задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити повністю.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечував проти доводів апеляційної скарги, просив їх відхилити, а оскаржуване судове рішення - залишити без змін.

Обставини справи, встановлені судом першої та перевірені судом апеляційної інстанції, визначення відповідно до них правовідносин.

          Як встановлено судом першої та перевірено судом апеляційної інстанції, відповідно до умов договору на послуги водопостачання та водовідведення №01831/5-01 від 13 лютого 2003 року, укладеного між Міжрегіональною Академією управління персоналом у формі акціонерного товариства закритого типу, перейменованою на Приватне акціонерне товариство «Вищий навчальний заклад «Міжрегіональна академія управління персоналом» та Відкритим акціонерним товариством «Акціонерна компанія «Київводоканал» (перейменоване на Публічне акціонерне товариство «Акціонерна компанія «Київводоканал», яке в свою чергу перейменоване на Приватне акціонерне товариство «Акціонерна компанія «Київводоканал»), останнє взяло на себе зобов`язання надавати відповідачу як абоненту послуги з постачання питної води та водовідведення, а абонент - розраховуватися за вищезазначені послуги згідно умов договору та Правил користування системами комунального водопостачання та водовідведення в містах та селищах України, затверджених наказом Держжитлокомунгоспу України від 01.07.1994 року № 65, які втратили чинність 18.10.2008 року у зв`язку із введенням в дію Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, затверджених наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 27.06.2008 року № 190  (Правила № 190).

Звертаючись з позовом у даній справі, позивач послався на те, що відповідач в порушення Правил приймання стічних вод абонентів у систему каналізації міста Києва, затверджених Розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 12 жовтня 2011 року N 1879 (Правила № 1879), здійснив скид стічних вод без отримання умов на скид, внаслідок чого у нього виник обов`язок сплати в п`ятикратному розмірі тарифу на послугу з водовідведення за весь період відсутності умов на скид, в загальному розмірі 868   451, 75 грн.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови та оцінка аргументів учасників справи.

Згідно зі ст. 626, 627, ч. 1 ст. 629   Цивільного кодексу України  (далі - ЦК України) договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ст. 6 цього Кодексу  сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 901 ЦК України  за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії, або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

Положеннями  ст. 526 ЦК України  та ст. 193 Господарського кодексу України  (далі - ГК України) встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).

Відповідно до ст. 610 ЦК України  порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 12.10.2011 № 1879 затверджено Правила приймання стічних вод абонентів у систему каналізації міста Києва.

У п. 2.2, 2.4, 3.3 Правил № 1879 встановлено, що водоканал має право надавати абонентам Умови на скид згідно з цими Правилами. Абоненти зобов`язані отримати Умови на скид та укласти договір з водоканалом відповідно до статей 19, 20 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання». Для отримання Умов на скид абонент повинен звернутись до водоканалу для їх оформлення та надати відповідні документи. Умови на скид видаються на один рік. Якщо абонентом заявлено про відсутність змін у його водовідведенні Умови на скид на наступний рік подовжуються. Абонент повинен звернутися до водоканалу із письмовим запитом про подовження Умов на скид за один місяць до закінчення строку їх дії.

Пунктом 8.1 Правил № 1879 передбачено, що абонент не має права скидати стічні води без одержання Умов на скид. За скидання стічних вод без Умов на скид або після закінчення строку їх дії абонент сплачує в п`ятикратному розмірі тарифу на послугу з водовідведення за весь період їх відсутності.

Відповідно до п. 8.6 Правил № 1879 при порушенні цих Правил водоканал має право розглядати весь обсяг стічних вод (за розрахунковий період) як такий, що перевищує договірний, і плата за його скидання встановлюється в п`ятикратному розмірі тарифу за водовідведення у разі, зокрема, відсутності у абонента Умов на скид чи закінчення строку їх дії.
          
Пунктом 1.2. Правил № 1879 передбачено, що вони поширюються на організації, установи, підприємства усіх форм власності та фізичних осіб - підприємців, що скидають всі види стічних вод у міську систему каналізації (крім балансоутримувачів житлового фонду та об'єктів соціально-культурного призначення, які не скидають стічні води технологічного та/або непобутового походження, або у яких немає орендарів чи інших суб'єктів, що скидають стічні води технологічного та/або непобутового походження).

В укладеному між сторонами договорі не передбачено, що його укладено на підставі Правил № 1879, так само договором не передбачено і обов'язку відповідача отримувати Умови на скид стічних вод, а в преамбулі договору вказано, що останній укладається згідно умов договору та Правил користування системами комунального водопостачання та водовідведення в містах та селищах України, затверджених наказом Держжитлокомунгоспу України від 01.07.1994 року № 65 (які втратили чинність 18.10.2008 року у зв`язку із введенням в дію Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, затверджених наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 27.06.2008 року № 190).

Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 5 Закону України «Про приватизацію державного і комунального майна»  до об`єктів соціально-культурного призначення належать, зокрема, об`єкти освіти.

Отже, Приватне акціонерне товариство «Вищий навчальний заклад «Міжрегіональна академія управління персоналом» належить до об`єктів соціально-культурного призначення, основним видом економічної діяльності якого є надання освітніх послуг у сфері вищої освіти.

Як вбачається з пояснювальної записки до паспорту водного господарства відповідача, він не має орендарів чи інших суб'єктів, які здійснювали скид стічних вод технологічного або не побутового походження.
          
У зазначеній записці також вказано, що ресторан «Гетьманський» знаходиться у приміщенні, яке відповідач орендує і яке використовується для навчання студентів. Стосовно наявного на території відповідача кафе «У Міноса», останнє не здійснює скиду стічних вод технологічного або не побутового походження, адже, згідно зі ст. 1 Закону України «Про відходи» побутові відходи - відходи, що утворюються в процесі життя і діяльності людини в житлових та нежитлових будинках (тверді, великогабаритні, ремонтні, рідкі, крім відходів, пов'язаних з виробничою діяльністю підприємств) і не використовуються за місцем їх накопичення.

          До того ж доказів на підтвердження проведення позивачем обстеження водопровідних та каналізаційних систем відповідача (відповідного акту обстеження, встановлення строку на усунення недоліків), як то передбачено п. 2.2 Правил № 1879 при розгляді справи в суді першої інстанції позивачем надано не було.
          
Разом з тим, доданий до апеляційної скарги акт обстеження від 24.03.2021 свідчить про проведення останнього вже після прийняття рішення у справі та не приймається судом апеляційної інстанції з огляду на приписи ч. 3 ст. 269 ГПК України, згідно із якою докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об'єктивно не залежали від нього. 

Окрім того, як вірно встановлено місцевим господарським судом, передбачені Правилами 1879 санкції щодо сплати в п`ятикратному розмірі тарифу на послугу з водовідведення за весь період відсутності Умов на скид, є оперативно-господарською санкцією, в силу притаманних їй особливостей. 
          
Такого ж висновку дійшов Окружний адміністративний суд міста Києва в рішенні від 26.03.2012, залишеному без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду 09.10.2012 та постановленому за результатами розгляду позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Будавтосервіс» про визнання нечинними пункти 2.2, 3.3.1. 33.2, 3.3.3, 3.3.4, 8.1 «Правил приймання стічних вод абонентів у систему каналізації міста Києва», затверджених розпорядженням Київської міської державної адміністрації від 12.10.2011 № 1879.

Відповідно до ст. 235 ГК України  за порушення господарських зобов`язань до суб`єктів господарювання та інших учасників господарських відносин можуть застосовуватися оперативно-господарські санкції - заходи оперативного впливу на правопорушника з метою припинення або попередження повторення порушень зобов`язання, що використовуються самими сторонами зобов`язання в односторонньому порядку. До суб`єкта, який порушив господарське зобов`язання, можуть бути застосовані лише ті оперативно-господарські санкції, застосування яких передбачено договором. Оперативно-господарські санкції застосовуються незалежно від вини суб`єкта, який порушив господарське зобов`язання.

Згідно зі ст. 237 ГК України  факт порушення господарського зобов`язання другою стороною є підставою для застосування оперативно-господарських санкцій. Оперативно-господарські санкції застосовуються стороною, яка потерпіла від правопорушення, у позасудовому порядку та без попереднього пред`явлення претензії порушнику зобов`язання. Порядок застосування сторонами конкретних оперативно-господарських санкцій визначається договором. У разі незгоди з застосуванням оперативно-господарської санкції заінтересована сторона може звернутися до суду з заявою про скасування такої санкції та відшкодування збитків, завданих її застосуванням. Оперативно-господарські санкції можуть застосовуватися одночасно з відшкодуванням збитків та стягненням штрафних санкцій.

Отже, оперативно-господарська санкція повинна бути визначена сторонами у відповідному договорі, який регулює правовідносини, що виникли між сторонами у цій справі.

Для застосування до особи оперативно-господарської санкції, передбаченої договором, має існувати порушення його умов.

Матеріалами справи підтверджено, що умовами укладеного між сторонами договору не передбачено обов'язку відповідача отримувати Умови на скид стічних вод і, відповідно, відсутня відповідальність за порушення такого обов'язку у вигляді 5-кратного розміру плати за водопостачання, що унеможливлює застосування такої оперативно-господарської станції до відповідача.

З огляду на викладене вмотивованим є висновок місцевого господарського суду про відсутність підстав для стягнення з відповідача плати в п`ятикратному розмірі тарифу за скидання стічних вод без Умов на скид, а відтак правомірною є відмова в задоволенні заявленого у справі позову.

Колегія суддів зазначає, що враховуючи положення частини першої   статті 9 Конституції України    та беручи до уваги ратифікацію   Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР    Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод    1950 року і Першого протоколу та протоколів №№ 2, 4, 7, 11 до Конвенції та прийняття   Закону України від 23.02.2006 № 3477-IV    (3477-15) "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 року) та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

З приводу висвітлення всіх доводів апеляційної скарги колегія суддів враховує практику Європейського суду з прав людини, який у рішенні в справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1   статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод         зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

У рішенні Суду у справі "Трофимчук проти України" № 4241/03 від 28.10.2010 Європейським судом з прав людини зазначено, що хоча пункт 1   статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод    зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід сторін.

У даній справі скаржнику було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин згідно з нормами матеріального та процесуального права.

Решту аргументів скаржника, окрім викладених у мотивувальній частині даної постанови, суд визнає такими, що не мають суттєвого впливу на прийняття рішення у даній справі та не спростовують   висновків суду першої інстанції.
Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до ст. 269 ГПК України  суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно  ст. 276 ГПК України  суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За результатами перегляду даної справи колегія суддів дійшла висновку про те, що місцевим господарським судом було повно, всебічно та об'єктивно з'ясовано обставини, які мають значення для справи, а також вірно застосовано норми матеріального і процесуального права, у зв'язку з чим правові підстави для зміни чи скасування оскаржуваного у даній справі судового рішення відсутні.
Судові витрати

Відповідно до ст. 129 ГПК України  витрати по сплаті судового збору за результатами розгляду апеляційної скарги у даній справі покладаються на скаржника.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 275, 276, 281-284 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Акціонерна компанія "Київводоканал" залишити без задоволення.

Рішення господарського суду міста Києва від 24.02.2021 у справі №910/18717/20 залишити без змін.

Судові витрати за розгляд апеляційної скарги покласти на Приватне акціонерне товариство "Акціонерна компанія "Київводоканал".

Поновити дію рішення господарського суду міста Києва від 24.02.2021 у справі № 910/18717/20.

Матеріали справи № 910/18717/20 повернути до господарського суду міста Києва.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 287-289 ГПК України.

Повний текст постанови складено - 07.06.2021.

Головуючий суддя                                                            І.П. Ходаківська 

Судді                                                                                О.О. Євсіков
                                                                                А.М. Демидова