ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2021 року 
м. Київ
справа № 359/3768/16-а
адміністративне провадження № К/9901/27456/19
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Стрелець Т.Г.,
суддів: Мороз Л.Л.,  Стеценка С.Г., 

розглянувши у судовому засіданні в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами адміністративну справу №359/3768/16-а
за позовом ОСОБА_1 до Великоолександрівської сільської ради Київської області, треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про визнання протиправними дій щодо порушення строку розгляду заяви про затвердження проекту землеустрою, визнання протиправним та скасування рішення органу місцевого самоврядування про відмову в затвердженні проекту землеустрою, зобов`язання повторно розглянути заяву та прийняти рішення про затвердження проекту землеустрою; і за позовом ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до Управління Держгеокадастру у Бориспільському районі Київської області, треті особи: ОСОБА_1 , Великоолександрівська сільська рада Київської області, ОСОБА_4 , про скасування висновку про погодження проекту землеустрою та державної реєстрації земельної ділянки, провадження по якій відкрито 
за касаційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 17 січня 2019 року (суд у складі головуючого судді - Борця Є.О.) та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 31 липня 2019 року  (суд у складі колегії суддів: головуючого  судді - Костюк Л.О.; суддів: Бужак Н.П., Пилипенко О.Є.)

ІСТОРІЯ СПРАВИ
Короткий зміст позовних вимог
1. У квітні 2016 року ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом до Великоолександрівської сільської ради, в якому просила:
1.1.          визнати протиправними дії Великоолександрівської сільської ради, що полягають у порушенні двотижневого строку розгляду заяви ОСОБА_1 №2-10/2151 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення в її власність земельної ділянки площею 0,1381 га з кадастровим номером 3220880903:02:007:0003 для ведення особистого селянського господарства, розташовану в с. М. Олександрівка Бориспільського району;
1.2.          визнати протиправним та скасувати рішення Великоолександрівської сільської ради №136-04-VII від 11 березня 2016 року про відмову у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення у власність позивачки земельної ділянки;
1.3.          зобов`язати Великоолександрівську сільську раду повторно розглянути заяву ОСОБА_1  №2-10/2151 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення в її власність земельної ділянки площею 0,1381 га з кадастровим номером 3220880903:02:007:0003 для ведення особистого селянського господарства, розташовану в с. М. Олександрівка Бориспільського району;
1.4.          зобов`язати Великоолександрівську сільську раду прийняти рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення у власність позивачки земельної ділянки.
2. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 1 грудня 2015 року ОСОБА_1 подала до Великоолександрівської сільської ради заяву про затвердження проекту землеустрою щодо відведення в її власність земельної ділянки площею 0,1381 га з кадастровим номером 3220880903:02:007: 0003 з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, розташованої в с. Мала Олександрівка Бориспільського району. 
Однак, рішенням Великоолександрівської сільської ради №136-04-VII від 11 березня 2016 року їй було відмовлено у задоволенні вказаної заяви. Вказане рішення позивачка вважає протиправним та таким, що прийняте із порушенням двотижневого строку розгляду її заяви про затвердження проекту землеустрою.
3. ОСОБА_2 та ОСОБА_3 також звернулись до суду з адміністративним позовом до Управління Держгеокадастру у Бориспільському районі Київської області, в якому просили:
3.1.           скасувати висновок Управління Держгеокадастру у Бориспільському районі Київської області №03-13/96 від 12 листопада 2015 року про погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_1 ;
3.2.          скасувати реєстрацію в Державному земельному кадастрі земельної ділянки площею 0,1381 га з кадастровим номером 3220880903:02:007:0003 з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, розташованої в с. Мала Олександрівка Бориспільського району 
4. Зазначений позов обґрунтовано тим, що Управління Держгеокадастру у Бориспільському районі Київської області не погодило ОСОБА_2 та ОСОБА_3 проекти землеустрою щодо відведення у їх власність земельних ділянок площею  0,1000 га та 0,2500 га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства в с. Мала Олександрівка Бориспільського району у зв`язку з тим, що в Державному земельному кадастрі вже зареєстрована земельна ділянка площею 0,1381 га з кадастровим номером 3220880903:02: 007:0003 з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, розташована в с. Мала Олександрівка Бориспільського району. Ця обставина перешкоджає їм реалізувати право на приватизацію зазначених вище земельних ділянок. 
5. Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 07 вересня 2016 року обидва адміністративні позови об`єднані в одне провадження.

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій
6. Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 17 січня 2019 року, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 31 липня 2019 року, адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково. 
Визнано протиправними дії Великоолександрівської сільради, що полягають у порушенні двотижневого строку розгляду заяви ОСОБА_1 № 2-10/2151 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення в її власність земельної ділянки площею 0,1381 га з кадастровим номером 3220880903:02:007:0003 для ведення особистого селянського господарства, розташовану в АДРЕСА_1 .
Визнано протиправним та скасовано рішення Великоолександрівської сільради від 11 березня 2016 року № 136-04-VII.
Зобов`язано Великоолександрівську сільраду повторно розглянути заяву ОСОБА_1 № 2-10/2151 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення в її власність земельної ділянки площею 0,1381 га з кадастровим номером 3220880903:02:007:0003 для ведення особистого селянського господарства, розташовану в с. М. Олександрівка Бориспільського району.
У задоволенні адміністративного позову в частині вимоги про зобов`язання органу місцевого самоврядування прийняти рішення про затвердження проекту землеустрою ОСОБА_1 - відмовлено. 
У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 та ОСОБА_3 - відмовлено.
7. Рішення судів мотивовані тим, що оскаржуване рішення Великоолександрівської сільради від 11 березня 2016 року № 136-04-VII суперечить вимогам ч.8 ст.118 ЗК України та ч.5 ст.116 цього Кодексу, прийняте із порушенням строків його розгляду, а тому підлягає скасуванню.
При цьому, належним способом захисту порушених прав ОСОБА_1 буде зобов`язання відповідача повторно розглянути її заяву про затвердження проекту землеустрою.
8. Щодо позовних вимог ОСОБА_2 та ОСОБА_3 суди попередніх інстанцій дійшли висновку, що відповідно до висновків Управління Держгеокадастру у Бориспільському районі Київської області №03-13/297 та №03-13/298 від 7 грудня 2019 року бажані позивачами земельні ділянки  накладаються на межі земельної ділянки площею 0,1381 га з кадастровим номером 3220880903:02:007:0003 з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, розташованої в с. Мала Олександрівка Бориспільського району, яку має намір отримати у власність ОСОБА_1 .
Оскільки   ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не набули права власності на вказані земельні ділянки, суди дійшли висновку про відсутність у них права на оскарження висновку Управління Держгеокадастру у Бориспільському районі Київської області №03-13/96 від 12 листопада 2015 року про погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_1 , а також оскарження реєстрації в Державному земельному кадастрі земельної ділянки площею 0,1381 га з кадастровим номером 3220880903:02:007:0003 з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, розташованої в с. Мала Олександрівка Бориспільського району.
Короткий зміст вимог касаційної скарги
9. Не погодившись з такими рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, ОСОБА_3 звернувся із касаційною скаргою до Верховного Суду, в якій просив їх скасувати та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.
10. Касаційна скарга мотивована тим, що суди попередніх інстанцій не дослідили належним чином усіх доказів по справі, що призвело до ухвалення передчасного висновку про відсутність підстав для задоволення позову.
11. Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача ОСОБА_5., суддів Чиркіна   С.   М., Шарапи   В.   М. ухвалою від 24 жовтня 2019 року відкрив провадження у справі за вказаною касаційною скаргою.
12. В подальшому, у зв`язку із виходом судді-доповідача по справі ОСОБА_5 у відставку розпорядженням заступника керівника апарату Верховного Суду - керівника секретаріату Касаційного адміністративного суду призначено повторний автоматизований розподіл касаційних скарг, зокрема, касаційної скарги у справі №359/3768/16-а.
13. Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27 квітня 2020 року визначено склад колегії суддів: головуючий суддя - Стрелець Т.Г., судді: Мороз Л.Л.,   Стеценко С.Г., справу передано головуючому судді. 
14. ОСОБА_1 надала відзив на касаційну скаргу, в якому просила залишити її без задоволення, а рішення судів попередніх інстанцій - без змін.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ
15. 11 червня 2015 року ОСОБА_1 подала до Великоолександрівської сільської ради заяву №2-10/947, в якій вона просила надати дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення в її приватну власність земельної ділянки площею 0,25 га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства в с. Мала Олександрівка Бориспільського району.
16. Рішенням Великоолександрівської сільської ради №2926-97-VI від 14 серпня 2015 року ОСОБА_2 був наданий дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення в його власність земельної ділянки площею 0,1000 га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, розташованої в с. Мала Олександрівка Бориспільського району.
17. Рішенням Великоолександрівської сільської ради №2929-97-VI від 14 серпня 2015 року ОСОБА_4 був наданий дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення в його власність земельної ділянки площею 0,1000 га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, розташованої в с. Мала Олександрівка Бориспільського району.
18.          Рішенням Великоолександрівської сільської ради №2941-97-VI від 14 серпня 2015 року ОСОБА_3 був наданий дозвіл на розробку проекту земле-устрою щодо відведення в його власність земельної ділянки площею 0,2500 га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, розташованої в с. Мала Олександрівка Бориспільського району.
19.          18 серпня 2015 року ОСОБА_1 подала до Великоолександрівської сільської ради повідомлення про укладення з землевпорядною організацією договору на виконання робіт по розробці проекту землеустрою.
20.          09 листопада 2015 року відділ містобудування та архітектури Бориспільської РДА склав висновок №1396 , яким погодив проект землеустрою щодо відведення у власність ОСОБА_1 земельної ділянки площею 0,1381 га з кадастровим номером 3220880903:02:007:0003 з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, розташованої в с. Мала Олександрівка Бориспільського району.
21.          Висновком Управління Держгеокадастру у Бориспільському районі Київської області №03-13/96 від 12 листопада 2015 року також був погоджений проект землеустрою щодо відведення вказаної земельної ділянки у власність ОСОБА_1 
22.          18 листопада 2015 року земельна ділянка площею 0,1381 га з кадастровим номером 3220880903:02:007:0003 з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства в с. Мала Олександрівка Бориспільського району була зареєстрована в Державному земельному кадастрі. Ця обставина підтверджується копією витягу з Державного земельного кадастру №НВ-3205458762015 від 18 листопада 2015 року.
23.          04 грудня 2015 року ОСОБА_1 подала до Великоолександрівської сільської ради заяву про затвердження проекту землеустрою щодо відведення в її власність вказаної земельної ділянки.
24.          Рішенням Великоолександрівської сільської ради №136-04-VII від 11 березня 2016 року ОСОБА_1 було відмовлено у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення в її власність земельної ділянки площею 0,1381 га з кадастровим номером 3220880903:02:007:0003 з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, розташованої в с. Мала Олександрівка Бориспільського району, оскільки позивачкою не було закріплено межовими знаками меж земельної ділянки внатурі у присутності власників суміжних земельних ділянок; довідка з державної статистичної звітності про наявність земель та розподіл їх за власниками від 20.10.2015 року втратила чинність; повідомлення про заключення договору на виконання робіт по розробці проекту землеустрою зареєстроване після надання  Великоолександрівською сільською радою дозволу на розробку проектів землеустрою іншим особам; не проведено обстеження зелених насаджень на бажаній земельній ділянці.
25.          07 грудня 2015 року управління Держгеокадастру у Бориспільському районі склало висновки №03-13/297 та №03-13/298 від 7 грудня 2015 року (а.с.150, 152 т.1), якими не погодило проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у зв`язку з тим, що вказані земельні ділянки накладаються на земельну ділянку площею 0,1381 га з кадастровим номером 3220880903: 02:007:0003 з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, розташовану в с. Мала Олександрівка Бориспільського району.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
26.           Суд касаційної інстанції наголошує на тому, що перевірка законності судових рішень судів першої та апеляційної інстанції, згідно зі статтею 341 КАС України, здійснюється виключно у частині застосування норм матеріального та процесуального права.
27.          Відповідно до частини третьої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі також КАС України) провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.
28.          8 лютого 2020 року набрали чинності зміни до КАС України, внесені Законом України від 15 січня 2020 року № 460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ».
29.          За правилом пункту 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» зазначеного Закону касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.
30.          За наведених підстав касаційний розгляд здійснюється за правилами, що діяли до набрання чинності цим Законом, а саме за правилами КАС України в редакції зі змінами, внесеними Законом України від 19 грудня 2019 року № 394-IX.
31.          Аналізуючи доводи, викладені у касаційній скарзі, колегія суддів Верховного Суду зазначає наступне.
32.          З матеріалів справи вбачається, що касатор - ОСОБА_3 заявляв позовні вимоги про скасування висновку Управління Держгеокадастру у Бориспільському районі Київської області №03-13/96 від 12 листопада 2015 року про погодження ОСОБА_1 проекту землеустрою та реєстрації земельної ділянки у Державному земельному кадастрі.
33. Касатор не погоджується з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій щодо відмови у задоволенні вказаних вище позовних вимог.
34. Зважаючи на те, що у даній справі об`єднані два позови: ОСОБА_1 до Великоолександрівської сільської ради Київської області та ОСОБА_2 і ОСОБА_3 до Управління Держгеокадастру у Бориспільському районі Київської області, а касаційна скарга заявлена ОСОБА_3 , колегія суддів зазначає, що предметом касаційного перегляду у даній справі є рішення судів першої та апеляційної інстанцій в частині, що стосується позовних вимог ОСОБА_2 і ОСОБА_3 до Управління Держгеокадастру у Бориспільському районі Київської області.
35. Підставою для звернення ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до суду з даним позовом стало те, що позивачі позбавлені можливості реалізувати своє право на отримання земельних ділянок у власність у зв`язку із прийняттям управлінням Держгеокадастру у Бориспільському районі висновку №03-13/96 від 12 листопада 2015 року про погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_1 та реєстрацією у Державному земельному кадастрі земельної ділянки площею 0,1381 га з кадастровим номером 3220880903:02:007:0003 з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, розташованої в с. Мала Олександрівка Бориспільського району, на яку накладаються бажані ними земельні ділянки.
36. Розглядаючи справу по суті заявлених позовних вимог, суди першої та апеляційної інстанцій керувалися тим, що даний спір є публічно-правовим та належить до юрисдикції адміністративних судів.
Проте такий висновок не ґрунтується на правильному застосуванні норм процесуального права.
Згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад спірних правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.
Згідно із частиною першою статті 2 КАС завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
На підставі пункту 7 частини першої статті 4 КАС суб`єктом владних повноважень є орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.
Пунктом 1 частини першої статті 19 КАС визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом установлено інший порядок судового провадження.
Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.
Публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Проте сама собою участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір із публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції.
Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.
Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.
Разом з тим приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу (як правило майнового) конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб`єктів владних повноважень.
Таким чином, сама по собі участь суб`єкта владних повноважень у спірних правовідносинах не дає підстав для віднесення такого спору до категорії публічно-правових, оскільки визначальною ознакою для встановлення юрисдикції, до якої має бути віднесено спір, є суть права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа.
Якщо порушення своїх прав позивач убачає у наслідках, спричинених діями, бездіяльністю або рішенням органу місцевого самоврядування, вважаючи, що вони призвели до виникнення, зміни чи припинення його цивільних прав та/або обов`язків, унеможливлюють їх належну реалізацію тощо, то оспорювання таких дій, бездіяльності чи рішення як спосіб захисту майнових або особистих немайнових прав має відбуватись за правилами цивільного судочинства.
Спір між ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та Відділом Головного управління Держгеокадастру у Бориспільському районі Київської області виник у зв`язку із незгодою позивачів із рішенням органу місцевого самоврядування, яким третій особі - ОСОБА_1 погоджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, на яку накладаються бажані ними земельні ділянки. 
Даний спір фактично спрямований на відновлення порушених, на думку позивачів, речових прав на земельні ділянки, які вони бажають отримати у власність, проте, не можуть реалізувати дане право через існування спірного висновку управління Держгеокадастру у Бориспільському районі №03-13/96 від 12 листопада 2015 року.
Позивачі вказують, що управління Держгеокадастру у Бориспільському районі не погодило ОСОБА_2 та ОСОБА_3 проекти землеустрою щодо відведення у їх власність земельних ділянок у зв`язку з тим, що в Державному земельному кадастрі вже зареєстрована земельна ділянка площею 0,1381 га з кадастровим номером 3220880903:02: 007:0003 з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, розташована в с. Мала Олександрівка Бориспільського району. Ця обставина перешкоджає їм реалізувати право на приватизацію земельних ділянок. Тому ОСОБА_2 та ОСОБА_3 просять суд скасувати висновок управління Держгеокадастру у Бориспільському районі №03-13/96 від 12 листопада 2015 року про погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_1 та скасувати реєстрацію в Державному земельному кадастрі земельної ділянки площею 0,1381 га з кадастровим номером 3220880903:02:007:0003 з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, розташованої в с. Мала Олександрівка Бориспільського району.
Разом з тим, як встановлено судами та не спростовано касатором, позивачами не оскаржувались у судовому порядку висновки управління Держгеокадастру у Бориспільському районі про відмову у погодженні проектів землеустрою щодо відведення у їх власність земельних ділянок.
У контексті вищевикладеного колегія суддів Верховного Суду зазначає, що у випадку, коли б позивачі - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 оскаржували рішення, дії чи бездіяльність управління Держгеокадастру у Бориспільському районі, вчинені відповідачем в процесі розгляду їх заяв про погодження проектів землеустрою  щодо відведення у їх власність земельних ділянок, то вказані спірні правовідносини підлягали б розгляду за правилами адміністративного судочинства як такі, що є за своїм змістом є публічно-правовими.
Проте, у справі, що розглядається, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 оскаржують висновок управління Держгеокадастру у Бориспільському районі №03-13/96 від 12 листопада 2015 року, яким погоджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність третій особі - ОСОБА_1 та  реєстрацію в Державному земельному кадастрі земельної ділянки площею 0,1381 га з кадастровим номером 3220880903:02:007:0003.
При цьому, обраний спосіб захисту порушених прав позивачі аргументує тим, що існування зазначеного вище рішення управління Держгеокадастру у Бориспільському районі №03-13/96 від 12 листопада 2015 року та зареєстрованої земельної ділянки не дозволяє їм реалізувати своє право на приватизацію бажаних земельних ділянок.
Відтак, дані обставини дають підстави для висновку, що спірні правовідносини спрямовані на захист порушених майнових прав позивачів - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , а тому висновки судів першої та апеляційної інстанцій про те, що спір у цій справі є публічно-правовим та належить до юрисдикції адміністративних судів є помилковими.
Аналогічна практика викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду у подібних справах від 13 лютого 2019 року у справі № № 706/563/15-а, від 20 березня 2019 року у справі № 460/2851/15-а.
Ухвалюючи рішення в частині позовних вимог ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до відділу у Бориспільському районі Головного управління Держгеокадастру у Київській області, суди першої та апеляційної інстанцій не врахували того, що цей спір є спором про цивільне право, тобто має приватноправовий характер, а саме - спором позивачів та третьої особи щодо прав на земельну ділянку.
З огляду на суб`єктний склад учасників даної справи,  колегія суддів приходить до висновку, що спірні правовідносини підлягають розгляду за правилами цивільного судочинства.
37.           Відповідно до пункту 5 частини першої статті 349 КАС (у чинній редакції) суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанцій повністю або частково і закрити провадження у справі чи залишити позов без розгляду у відповідній частині.
38.          За правилами частини першої статті 354 КАС (у чинній редакції) суд касаційної інстанції скасовує судові рішення в касаційному порядку повністю або частково і залишає позовну заяву без розгляду або закриває провадження у справі у відповідній частині з підстав, установлених відповідно статтями 238, 240 цього Кодексу. Порушення правил юрисдикції адміністративних судів, визначених статтею 19 цього Кодексу, є обов`язковою підставою для скасування рішення із закриттям провадження незалежно від доводів касаційної скарги.
39.          Керуючись статтями 341, 343, 349, 354, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду
п о с т а н о в и в :
1. Касаційну скаргу ОСОБА_3 - задовольнити частково.
2. Рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 17 січня 2019 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 31 липня 2019 року по справі №359/3768/16-а в частині позовних вимог ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до Відділу Головного управління Держгеокадастру у Бориспільському районі Київської області, треті особи: ОСОБА_1 , Великоолександрівська сільська рада Київської області, ОСОБА_4 , про скасування висновку про погодження проекту землеустрою та державної реєстрації земельної ділянки - скасувати. Провадження у справі №359/3768/16-а в цій - закрити.
3. В решті, рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 17 січня 2019 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 31 липня 2019 року по справі №359/3768/16-а - залишити без змін.
4. Роз`яснити ОСОБА_2 та ОСОБА_3 право на звернення до суду за правилами цивільного судочинства.
5. Роз`яснити ОСОБА_2 та ОСОБА_3 право протягом десяти днів з дня отримання нею відповідної постанови звернутися до Верховного Суду із заявою про направлення справи за встановленою юрисдикцією.
6. Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                   Т.Г.Стрелець          
Судді                                                                       С.Г. Стеценко
                                                                      Л. Л. Мороз