ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1022/21 Справа № 202/5003/20 	  	Суддя у 1-й інстанції - Бесєда Г.В. Суддя у 2-й інстанції - Лаченкова О. В.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2021 року                        Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі: 
головуючого         -        Лаченкової О.В.
суддів          -        Городничої В.С., Петешенкової М.Ю.
при секретарі         -        Кравченко Р.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі
апеляційну скаргу ОСОБА_1 , 
на ухвалу Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 21 вересня 2020 року
по справі за скаргою ОСОБА_1 , стягувач: Дніпровська міська рада, заінтересована особа: державний виконавець Індустріального відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Михайленко Ю.В. на рішення та дії державного виконавця Індустріального відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Михайленко Ю.В., -

ВСТАНОВИЛА:
В серпні 2020 року до Індустріального районного суду м.Дніпропетровська надійшла скарга ОСОБА_1 , стягувач: Дніпровська міська рада, заінтересована особа: державний виконавець Індустріального відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Михайленко Ю.В. на рішення та дії державного виконавця Індустріального відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Михайленко Ю.В.
Ухвалою  Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 21 вересня 2020 року у задоволенні скарги ОСОБА_1 , стягувач: Дніпровська міська рада, заінтересована особа: державний виконавець Індустріального відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Михайленко Ю.В. на рішення та дії державного виконавця Індустріального відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Михайленко Ю.В. — відмовлено.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1  просить скасувати ухвалу Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 21 вересня 2020 року та постановити нову, якою задовольнити скаргу у повному обсязі.
У відзиві старший державний виконавець Індустріального відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) Михайленко Ю.В. на апеляційну скаргу ОСОБА_1  на ухвалу Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 21 вересня 2020 року просить відмовити ОСОБА_1  в задоволенні апеляційної скарги і залишити ухвалу Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 21 вересня 2020 року в законній силі.
Вислухавши доповідь судді, пояснення осіб, які з`явилися в судове засідання, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено, що рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 28.01.2020 року, залишеним без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 27.04.2020 року, позовні вимоги Дніпровської міської ради задоволено та виселено ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з незаконно зайнятих кімнат АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 , без надання іншого житла.
Постановою старшого державного виконавця Індустріального відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Михайленко Ю.В. від 26.05.2020 року було відкрито виконавче провадження № 62171001 з виконання виконавчого листа № 202/5881/19, виданого Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська про виселення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з незаконно зайнятих кімнат АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 , без надання іншого житла.
Відповідно до ч.1, 5 ст.13 Закону України «Про виконавче провадження» під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів тапротоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.
За порушення строків прийняття рішень та вчинення виконавчих дій виконавці несуть відповідальність в порядку, встановленому законом.
Відповідно до ч. 5 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.
Відповідно до ч. 1 статті 28 Закону України «Про виконавче провадження» копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.
Як вбачається з матеріалів справи, копію постанови про відкриття виконавчого провадження направлено ОСОБА_1 27.05.2020 року в дотримання вимог ст. 26, 28 Закону України «Про виконавче провадження», про що свідчить реєстр рекомендованих листів, штрих-код поштового відправлення № 4905121182308.
Відповідно до ст. 66 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання боржником рішення про його виселення. У разі невиконання боржником рішення про його виселення самостійно державний виконавець виконує його примусово. Державний виконавець призначає день і час примусового виселення, про що письмово інформує боржника. Боржник вважається повідомленим про його примусове виселення, якщо повідомлення надіслано йому за адресою, за якою має здійснюватися виселення, чи іншою адресою, достовірно встановленою державним виконавцем. Відсутність боржника, належним чином повідомленого про день і час примусового виселення, під час виконання рішення про виселення боржника не є перешкодою для його виселення. Примусове виселення полягає у звільненні приміщення, зазначеного у виконавчому документі, від боржника, його майна, домашніх тварин та у забороні боржнику користуватися цим приміщенням. Примусовому виселенню підлягають виключно особи, зазначені у виконавчому документі.
Згідно акту від 09.06.2020 року державним виконавцем Індустріального відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Михайленко Ю.В. в присутності працівників поліції, понятих, представника стягувача, працівниками КП «Жилсервіс 5» ДМР встановлено відсутність боржника ОСОБА_1 та його майна у кімнатах АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 .
Згідно зі ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи. 
Відповідно до ст. 448 ЦПК України, скарга подається до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.
З урахуванням зазначеного та встановлених судом першої інстанції обставин справи, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що державний виконавець діяв у межах повноважень та у спосіб визначений законом. Державний виконавець виконала вимоги закону щодо надіслання копій постанов за адресою вказаною у виконавчому листі. Доводи заявника про те, що вона не отримала постанову не може бути підставою для її скасування як незаконної.
Отже, відмовляючи у задоволенні скарги ОСОБА_1 , суд першої інстанції дійшов до правильного та обґрунтованого висновку, що державний виконавець Індустріального відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Михайленко Ю.В. діяла в межах повноважень та у відповідності до вимог Закону України «Про виконавче провадження».
Доводи апеляційної скарги, що дії виконавця з примусового виконання повинні розпочатись не раніше 15.06.2020 року та відсутні постанови про залучення працівників поліції для проведення виконавчих дій, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки відповідно до ч. 1 ст.66 Закону України “Про виконавче провадження” у разі невиконання боржником рішення про його виселення самостійно державний виконавець виконує його примусово.
Відповідно до ч. 4 ст. 66 Закону України “Про виконавче провадження” примусове виселення здійснюється у присутності понятих за участю працівників поліції. Для залучення працівників поліції державний виконавець формує відповідну постанову.
Вимоги ст. 66 ч.1,4 ст. 66 Закону України “Про виконавче провадження” чітко зазначають факт примусового виселення боржника, проте боржник самостійно виконав вимоги виконавчого документа, тому державним виконавцем не було призначено час, місце проведення виконавчих дій з примусового виселення боржника та не було винесено постанову про залучення працівників правоохоронних органів. 
Відповідно до ст.89 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному та об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.
Відповідно до рішення «Проніна проти України» № 63566/00, §23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року, п. 1 статті 6 Конвенції ( 995_004 ) зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. 
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пунктом 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE (Серявін та інші проти України), №4909/04, §58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).
Таким чином, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.
Відповідно ст.141 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишаючи рішення суду без змін не змінює розподіл судових витрат.
Керуючись ст.ст. 259, 367, 374, 375 ЦПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Ухвалу Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 21 вересня 2020 року - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий суддя О.В.Лаченкова

Судді В.С.Городнича 

М.Ю.Петешенкова