СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
проспект Незалежності, 13, місто Харків, 61058

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" квітня 2021 р.                                                                     Справа № 922/2773/20  

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Радіонова О.О., суддя Медуниця О.Є., суддя  Чернота Л.Ф. 
за участю секретаря судового засідання  Бірчак К.Є. 
за участю представників судового засідання
від  позивача – адвокат Гур`єв А.А., довіреність №б/н від 01.08.2020
від відповідача – адвокат Яким`як О.В., ордер АА№1082658 від 19.02.2021 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю “Інстинкт Сонця”, м. Харків  (вх. №452 Х/З) на рішення Господарського суду Харківської області від 23.12.2020 року та додаткове рішення від 11.01.2021  у справі № 922/2773/20 (суддя – Калантай М.В., постановлену в  м. Харкові 23.12.2020, повний текст складено 04.01.2021)

за позовом  Товариства з обмеженою відповідальністю "Інстинкт Сонця",  м. Харків
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Аве-Плаза", м. Київ

про зобов`язання виконати умови договору та стягнення    113 485,17грн.

ВСТАНОВИЛА:

01.09.2020 позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "Інстинкт Сонця" звернувся до Господарського суду Харківської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Аве-Плаза", в якому просив:
1) зобов`язати ТОВ "Аве-Плаза" прийняти від ТОВ "Інстинкт Сонця" з оренди приміщення загальною площею 358кв.м., яке є частиною офісної зони будівлі торгівельно-офісного центру " Аве-Плаза" з підземним паркінгом, що розташоване за адресою: вул.Сумська, буд.10, у м.Харкові, на 4 поверсі, та надати ТОВ "Інстинкт Сонця" примірник засвідченого підписом уповноваженої особи та печаткою ТОВ "Аве-Плаза" акту повернення приміщення від 12.05.2020 за формою, що встановлена Додатком №5 до Договору оренди №4.03/4-19 від 13.04.2019;
2) стягнути з ТОВ "Аве-Плаза" передоплату за Договором оренди №4.03/4-19 від 13.04.2019 у розмірі 113485,17грн. (т.1, а.с.1-7) 
На підтвердження позовних вимог позивач посилався на неналежне виконання відповідачем зобов`язань за договором оренди №4.03/4-19 від 13.04.2019 щодо прийняття від позивача приміщення після закінчення строку оренди. Крім того, позивач вважає, що відповідач згідно ч.6 ст.762 ЦК України має повернути сплачені на його користь суми орендної плати за період з 01.03.2020 по 31.03.2020 та плати за обслуговування за період з 01.03.2020 по 12.05.2020, оскільки позивач був позбавлений можливості користуватися орендованим приміщенням під час дії карантинних обмежень, передбачених постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 №211 (з наступними змінами та доповненнями).

Ухвалою господарського суду від 07.09.2020 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження (т.1, а.с. 120-121).

Рішенням Господарського суду Харківської області від 23.12.2020 у даній справі відмовлено у задоволенні позову в частині вимог про стягнення з відповідача на користь позивача передоплати за Договором оренди №4.03/4-19 від 13.04.2019 у розмірі 113485,17грн.; закрито провадження у справі в частині позовних вимог про зобов`язання відповідача прийняти від позивача з оренди приміщення загальною площею 358 кв.м., яке є частиною офісної зони будівлі торгівельно-офісного центру "Аве-Плаза", з підземним паркінгом, що розташоване за адресою: вул.Сумська, буд.10, у м.Харкові, на 4 поверсі, та надати позивачу примірник засвідченого підписом уповноваженої особи та печаткою відповідача акта повернення приміщення від 12.05.2020 за формою, що встановлена Додатком №5 до Договору оренди №4.03/4-19 від 13.04.2019; стягнуто з відповідача на користь позивача 2102,00грн. судового збору (т.2, а.с. 224-231).
Рішення суду обґрунтовано тим, що позивачем не доведено факт невикористання орендованого приміщення в період з 17.03.2020 по 12.05.2020, а тому підстави для повного звільнення його від сплати платежів за договором згідно з ч. 6 ст. 762 ЦК України – відсутні.
Рішенням (додатковим) Господарського суду Харківської області від 11.01.2021 клопотання ТОВ "Аве-Плаза" про долучення доказів понесених судових витрат задоволено частково.  Стягнуто з ТОВ "Інстинкт Сонця" на користь ТОВ "Аве-Плаза" 10 000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.
Заяву ТОВ "Інстинкт Сонця" про розподіл судових витрат задоволено частково. Стягнуто з ТОВ "Аве-Плаза" на користь ТОВ "Інстинкт Сонця" 10 000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу (т.3 ,а.с. 29-34). 
За висновками суду, враховуючи відмову у задоволені позовної вимоги майнового характеру про стягнення 113485,17 грн., суд вважав за необхідне  покласти витрати на професійну правничу допомогу, що були понесені відповідачем у розмірі 10000,00 грн. на позивача.
Зі змісту рішення від 23.12.2020 вбачається, що спір у даній справі в частині позовної вимоги немайнового характеру було доведено до суду з вини відповідача, отже витрати позивача на професійну правничу допомогу в розмірі 10000,00  грн слід покласти на відповідача.
Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "Інстинкт Сонця” з рішенням Господарського суду не погодився та 02.02.2021 звернувся з апеляційною скаргою до Східного апеляційного господарського суду, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Харківської області від 23.12.2020 та додаткове рішення від 11.01.2021 у справі №922/2773/20, скасувати частково та постановити нове рішення, яким позовні вимоги у частині стягнення з ТОВ “Аве Плаза” передоплати за договором оренди №4.03/4-19 від 13.04.2019 у розмірі 113485,17 грн на користь ТОВ “Інстинкт Сонця” задовольнити в повному обсязі. Судові витрати за результатами розгляду справи першої та апеляційної інстанціями покласти на відповідача. 
Позивач зазначає, що місцевий господарський суд не здійснив всебічного, об`єктивного та повного дослідження обставин справи, а також належної оцінки наявних у матеріалах справи доказів, як наслідок дійшов до суперечливих висновків в тій частині рішення, яка стосується майнових вимог.
Апелянт вказує на те, що позовні вимоги майнового характеру не підлягають задоволенню, обґрунтовуючи це тим, що позивачем не доведено факт невикористання приміщення у період з 17.03.2020 по 12.05.2020. Вважає такі висновки суду такими, що не відповідають об`єктивній дійсності та не підкріплені правовою аргументацією.
Скаржник звертає увагу, що договором передбачено різні види платежів, які за своєю правовою природою стосуються як орендних відносин, так і інших видів цивільно – правових договорів.  З описової частини рішення вбачається, що за час дії карантинних обмежень, які припадали на період існування договірних правовідносин між сторонами (з 17.03.2020 по 12.05.2020), відповідачем було здійснено нарахування, а позивачем відповідно до ст. 3,4,6 договору було здійснено передоплату за договором: 47362,22 грн орендної плати за період 01.03.2020 по 31.03.2020; 48075,47 грн плати за обслуговування за період 01.03.2020 по 31.03.2020; 48075,47 плати за обслуговування за період з 01.04.2020 по 30.04.2020; 19230,18 грн плати за обслуговування за період з 01.05.2020 по 12.05.2020. 
На підставі ст. 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» постановою Кабінету Міністрів України №211 від 11.03.2020 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19», з 12.03.2020 по 03.04.2020 на всій території України встановлено карантин. 
Постановою Кабінету Міністрів України № 211 від 11.03.2020 (із змінами внесеними постановами КМУ №291 від 22.04.2020; №313 від 29.04.2020 №343 від 04.05.2020) строк дії карантину було продовжено до 22.05.2020. 
У період дії договору з 11.03.2020 по 12.05.2020 на всій території України встановлено карантин, що потягло за собою введення ряду обмежувальних заходів, зокрема, з 17.03.2020 по 12.05.2020 було заборонено роботу суб`єктів господарювання, яка передбачає приймання відвідувачів, зокрема, закладів громадського харчування, торгівельно - розважальних центрів, інших закладів розважальної діяльності, фітнес-центів закладів культури. 
На вказаний період відповідачем було зачинено торгівельно – офісний центр «Ave Plaza», доступ до нього відвідувачів було заборонено. 
Додатковою угодою №4 від 17.04.2020 до договору сторони погодили, що позивач звільняється від орендної плати у період з 01.04.2020 по 12.05.2020 у зв`язку з тим, що приміщення не могло бути використане відповідачем через введення жорстких карантинних обмежень. 
Отже, беручи до уваги, що на період дії карантинних обмежень з 17.03.2020 по 31.03.2020 приміщення не могло бути використано та не використовувалось позивачем, а орендна плата за березень 2020 року становила 47362,22 грн, ТОВ «Інстинкт Сонця» заявляє до стягнення передплати за оренду у пропорційному розмірі 22917,20 грн.
Також апелянт зазначає, що у зв`язку з обмеженням роботи торгівельних центрів під час карантину, у період з 12.03.2020 по 12.05.2020, торгівельно-офісний центр «Ave Plaza» не працював, а відповідно жодних робіт, передбачених п.п 6.1, 6.2 та 6.4 останнім не могло бути виконано. Таким чином, відсутні будь-які правові підстави для нарахування плати за обслуговування з боку відповідача.
Скаржник стверджує, що відповідно до ст. 882 ЦК України передання робіт підрядником і прийняття  їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами.
За час дії карантинних обмежень, які припадали на період існування договірних правовідносин між сторонами (з 17.03.2020 по 12.05.2020), відповідачем було здійснено нарахування, а позивачем було здійснено передоплату за обслуговування: 48075,47 грн плати за обслуговування за період 01.03.2020 по 31.03.2020; 48075,47 плати за обслуговування за період з 01.04.2020 по 30.04.2020; 19230,18 грн плати за обслуговування за період з 01.05.2020 по 12.05.2020.
Позивач не погоджується з вищевказаними нарахуваннями та здійсненими передоплатами за договором, оскільки у період з 17.03.2020 по 12.05.2020 відповідачем зупинено господарську діяльність, зачинило торгівельно-офісний комплекс та взагалі не проводило його обслуговування. Як наслідок, сторонами не було підписано акти щодо обслуговування №717 від 31.03.2020; №910 від 30.04.2020; №912/12.05.2020, копії яких приєднано до матеріалів справи. 
Відповідно до ч.5 ст. 238 ГПК України у резолютивній частині рішення зазначається розподіл судових витрат. Оскільки місцевим господарським судом неправильно вирішено спір по суті, то розподіл судових витрат за оскаржуваним рішенням та додатковим рішенням підлягають перегляду. 
05.02.2021 протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями для розгляду справи №922/2773/20 визначено колегію суддів Східного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя Радіонова О.О.,  суддя Зубченко І.В., суддя Чернота Л.Ф. (т.3, а.с. 55). 
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 22.02.2021 поновлено Товариству з обмеженою відповідальністю “Інстинкт Сонця”, м. Харків процесуальний строк для подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду Харківської області від 23.12.2020 року та додаткове рішення від 11.01.2021  у справі № 922/2773/20, відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю “Інстинкт Сонця”, м. Харків  на рішення Господарського суду Харківської області від 23.12.2020 року та додаткове рішення від 11.01.2021  у справі № 922/2773/20, встановлено строк відповідачу до 10.03.2021 року включно, для подання відзиву на апеляційну скаргу (т.3, а.с. 81-84).
05.03.2021 від відповідача, ТОВ «Аве Плаза» на адресу Східного апеляційного господарського суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, у якому останній просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги ТОВ «Інстинкт Сонця», покласти на позивача судові витрати відповідача, які будуть понесені ним у зв`язку із розглядом справи судом апеляційної інстанції (т.3 ,а.с. 98-102).
11.03.2021 протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями у зв`язку з відпусткою судді Зубченко І.В. для розгляду справи №922/2773/20 визначено колегію суддів Східного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя Радіонова О.О.,  суддя Медуниця О.Є., суддя Чернота Л.Ф. (т.3, а.с. 110). 
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 11.03.2021 призначено справу до розгляду на 14.04.2021 о 09:30 год.
17.03.2021 року до Східного апеляційного господарського суду від представника ТОВ “Аве-Плаза”, адвоката Яким`яка Олега Володимировича надійшло клопотання про участь у судовому засіданні, призначеному на 14.04.2021 о 09:30 год., у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів (т.3, а.с.123-124).
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 25.03.2021 задоволено клопотання представника ТОВ “Аве-Плаза” - адвоката Яким`яка Олега Володимировича про участь у судовому засіданні у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів у справі №922/2773/20 (т.3, а.с. 137-139).
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 25.03.2021 виправлено описку в ухвалі Східного апеляційного господарського суду від 11.03.2021 у справі №922/2773/20 зазначивши, що відзив від відповідача на апеляційну скаргу надійшов 05.03.2021 (т.3, а.с. 140-141).
Апелянт у судове засідання з`явився, підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі та просив суд її задовольнити у повному обсязі, рішення суду першої інстанції скасувати частково та постановити нове рішення, яким позовні вимоги у частині стягнення з ТОВ “Аве Плаза” передоплати за договором оренди у розмірі 113485,17 грн на користь ТОВ “Інстинкт Сонця” задовольнити в повному обсязі. Судові витрати за результатами розгляду справи першої та апеляційної інстанціями покласти на відповідача. 
Відповідач  у судовому засіданні   в режимі відеоконференції,   зазначив, що судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення господарського суду без змін.
Відповідно до вимог ст. ст.   222,   223 ГПК    України   судом під час розгляду даної справи було здійснено повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу   та складено протокол судового засідання.
Відповідно до ч.1   ст. 269 ГПК України   суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній та додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Заслухавши позивача, відповідача, розглянувши апеляційну скаргу та матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, суд   апеляційної інстанції встановив наступне.
Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 13.04.2019 року між відповідачем, як орендодавцем та позивачем, як орендарем, укладено договір оренди №4.03/4-19, за умовами якого відповідач надає позивачу, а позивач приймає в тимчасове користування для ведення господарської діяльності приміщення (т.1, а.с. 18-37).
Відповідно до пункту 2.1  ст. 2 Договору приміщенням є частина офісної зони будівлі торгівельно-офісного центру "Ave Plaza" з підземним паркінгом, що розташоване за адресою: вул. Сумська, буд. 10, у м. Харкові, на 4 поверсі. 
Відповідно до умов цього договору, орендар сплачує орендодавцю  орендні та інші платежі передбачені Договором (п. 3.1 ст. 3 Договору).
Орендар зобов`язаний сплачувати орендодавцю такі платежі за використання приміщення під час строку оренди: орендна плата, відшкодування за комунальні послуги, плата за обслуговування ( п. 3.2 ст. 3 Договору). 
Згідно з пунктами 9.1, 9.2 ст. 9 Договору строк оренди складає 13 місяців та розпочинається після передачі приміщення за актом здачі-приймання.
Акт здачі-приймання приміщення підписано сторонами 13.04.2019, а тому, відповідно до пп. 17.1.1. та п. 17.3 Договору, строк його дії закінчився 12.05.2020 (т.1, а.с. 44)
Згідно з пунктом 19.3 ст. 19 Договору сторони зобов`язані в останній день строку оренди підписати акт повернення приміщення у відповідності з Додатком №5 до цього договору.
Відповідно до п.21.1 Договору всі повідомлення за цим договором здійснюються одним із наступних способів:
- рекомендованим листом з повідомленням про вручення;
- факсом з підтвердженням рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особистим відправленням;
- врученням особисто під розпис;
на адреси сторін вказані в статті 23 цього договору.
На виконання вищевказаних умов Договору, позивачем на адресу відповідача, зазначену в статті 23 цього договору, було направлено звернення (вих. №13-05/01 від 13.05.2020) з проханням прийняти приміщення та підписати акт повернення у відповідності з Додатком 5 до Договору (т.1, а.с. 50)
Вказане звернення не було вручено відповідачу за його поштовою адресою та 25.08.2020 повернулося позивачу, що підтверджується доданим відповідачем до його відзиву витягом з інтернет-сайту АТ "Укрпошта" (номер поштового відправлення 6110304912881), (т.1, а.с. 154).
В той же час, пунктом 21.2 Договору встановлено, що будь-яке повідомлення, яке відповідає вказаним вище вимогам, вважається врученим в день його отримання адресатом. Якщо повідомлення відправляється рекомендованим листом з повідомленням про вручення і не доставляється адресатові з його вини, лист вважатиметься врученим після його повернення відправнику з відповідною відміткою.
Оскільки відповідачем направлений йому акт повернення приміщення позивачем не підписано, позивач звертався у позові з вимогою немайнового характеру про зобов`язання ТОВ "Аве-Плаза" прийняти від ТОВ "Інстинкт Сонця" з оренди приміщення та надати останньому примірник засвідченого підписом уповноваженої особи та печаткою акта повернення приміщення від 12.05.2020 за формою, що встановлена Додатком №5 до Договору.
Також, позивачем заявлено вимогу майнового характеру про стягнення з ТОВ "Ave Plaza" передоплати за Договором оренди №4.03/4-19 від 13.04.2019 у розмірі 113 485,17 грн, яка складається з суми орендної плати за період з 01.03.2020 по 31.03.2020 та плати за обслуговування за період з 01.03.2020 по 12.05.2020, оскільки позивач був позбавлений можливості користуватися орендованим приміщенням під час дії карантинних обмежень, передбачених постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 №211 (з наступними змінами та доповненнями).
Як зазначав позивач у позові на вказаний період відповідачем було зачинено торгівельно-офісний центр "Ave Plaza", доступ до нього відвідувачів було заборонено. Оскільки здійснення господарської діяльності позивача залежало від використання орендованого приміщення, він також "майже повністю" припинив роботу з 17.03.2020 по 12.05.2020.
Відповідно до п. 2.5., 4.1.-4.3. Договору та Додаткової угоди № 3 від 20.02.2020 з січня 2020 року розмір орендної плати було актуалізовано. Так само з 01.02.2020 було оновлено розмір плати за обслуговування (п.п. 6.2., 6.4. Договору).
За час дії карантинних обмежень, які припадали на період існування договірних правовідносин між сторонами (з 17.03.2020 по 12.05.2020), відповідачем було здійснено нарахування, а позивачем відповідно ст.ст. 3, 4, 6 Договору було здійснено наступну передоплату за Договором:
- 47362,22грн. орендної плати за період з 01.03.2020 по 31.03.2020;
- 48075,47грн. плати за обслуговування за період з 01.03.2020 по 31.03.2020;
- 48075,47грн. плати за обслуговування за період з 01.04.2020 по 30.04.2020;
- 19230,18грн. плати за обслуговування за період з 01.05.2020 по 12.05.2020. 
Факт перерахування коштів підтверджується доданими до позову платіжними дорученнями.
Разом із тим, позивач не погоджується з вищевказаними нарахуваннями та здійсненими передоплатами за Договором, оскільки він вважає, що у період з 17.03.2020 по 12.05.2020 TOB "Аве-Плаза" зупинило господарську діяльність та взагалі не проводило обслуговування торгівельно-офісного комплексу. У зв`язку з цим, позивачем не було підписано акт про надання послуг оренди №716 від 31.03.2020 та акти надання послуг щодо обслуговування №717 від 31.03.2020, №910 від 30.04.2020, №912 від 12.05.2020. 
Посилаючись на положення ч.6 ст. 762 ЦК України позивач, стверджував, що він мав бути звільненим від сплати вищевказаних платежів за договором, а тому просив стягнути фактично сплачені кошти в загальній сумі 113485,17 грн, як передоплату.
Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність юридичної оцінки встановлених фактичних обставин справи, застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті ним рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Відповідно до ч. 1     ст. 269 ГПК України     суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Спірні правовідносини регулюються нормами Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України, Господарського процесуального кодексу України.
Предметом апеляційного оскарження є рішення місцевого суду  в частині відмови у стягненні з ТОВ «Ave Plaza» передоплати за договором оренди №4.03/4-19 від 13.04.2019 на користь ТОВ «Інстинкт Сонця» у  розмірі 113485,17 грн.
В частині закриття провадження щодо позовних вимог про зобов`язання ТОВ "Ave Plaza" прийняти від ТОВ "Інстинкт Сонця" з оренди приміщення загальною площею 358кв.м., яке є частиною офісної зони будівлі торгівельно-офісного центру "Ave Plaza" з підземним паркінгом, що розташоване за адресою: вул.Сумська, буд.10, у м.Харкові, на 4 поверсі - рішення не оскаржується.

Згідно з частиною 1 статті 762 ЦК України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.
Однак, частиною 6 статті 762 ЦК України визначено, що наймач звільняється від плати за весь час, протягом якого майно не могло бути використане ним через обставини, за які він не відповідає.
Так, на підставі ст. 29 Закону України "Про захист населення від інфекційних хвороб" постановою Кабінету Міністрів України №211 від 11.03.2020 "Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19", з метою запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19, з 12.03.2020 по 03.04.2020 на всій території України встановлено карантин.
Постановою КМУ №211 від 11.03.2020 (із змінами внесеними Постановами Кабінету Міністрів України №291 від 22.04.2020; №313 від 29.04.2020; №343 від 04.05.2020) строк дії карантину було продовжено до 22.05.2020.
Таким чином, у період дії Договору з 11.03.2020 по 12.05.2020 на всій території України встановлено карантин, що потягло за собою введення ряду обмежувальних заходів, зокрема, з 17.03.2020 по 12.05.2020 було заборонено роботу суб`єктів господарювання, яка передбачає приймання відвідувачів, зокрема, закладів громадського харчування (ресторанів, кафе тощо), торговельно-розважальних центрів, інших закладів розважальної діяльності, фітнес-центрів закладів культури.
Згідно з п. 14 розділу "Перехідні та прикінцеві положення" ЦК України (у редакції Закону № 540-ІХ від 30.03.2020) з моменту встановлення карантину, введеного постановою Кабінету Міністрів України "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" від 11 березня 2020 року № 211 (з наступними змінами і доповненнями), і до його завершення в установленому законом порядку наймач може бути звільнений від плати за користування майном відповідно до частини шостої статті 762 цього Кодексу.
Згідно з п. 14 розділу "Перехідні та прикінцеві положення" ЦК України (у редакції Закону № 553-ІХ від 13.04.2020) встановлено, що на час дії відповідних обмежувальних карантинних заходів, запроваджених Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), обставинами, за які наймач (орендар) не відповідає відповідно до частини другої статті 286 Господарського кодексу України, частин четвертої та шостої статті 762 Цивільного кодексу України, також є заходи, запроваджені суб`єктами владних повноважень, якими забороняються певні види господарської діяльності з використанням орендованого майна, або заходи, якими забороняється доступ до такого майна третіх осіб.
Господарським судом встановлено, що позивачем у позові зазначено, що він не користувався орендованим приміщенням, оскільки торгівельно-офісний центр "Аве Плаза" у м.Харкові, у якому знаходиться дане приміщення, був зачинений та не допускав відвідувачів.
Господарським судом вірно зазначено, що дане твердження позивача є необґрунтоване, оскільки факт користування орендованим приміщенням у вказаний період підтверджується тим, що позивач визнає обґрунтованість нарахування йому відповідачем комунальних послуг та послуг електропостачання, про що свідчать підписані сторонами акти надання послуг №870 від 31.03.2020, №1000 від 30.04.2020, №1001 від 12.05.2020 (т.1, а.с. 62, 64, 66). 
Суд апеляційної інстанції погоджується, що  споживання позивачем вказаних послуг без фактичного користування майном є об`єктивно неможливим. 

Крім того, суд апеляційної інстанції звертає увагу і на той факт, що у претензії ТОВ «Інстинкт Сонця» від 26.05.2020 №26-05/02 (т.1, а.с. 100-102), яка була надіслана ТОВ «Аве Плаза», скаржником зазначено: 
«Звертаємо увагу, що встановлення обмежень у вигляді надання списків клієнтів, які мають здійснити візит до медичного центру, не передбачено законодавством, що регулює введення карантину та встановлення відповідних обмежень на час дії карантину.
Перешкоджання доступу пацієнта до лікаря, ставить під загрозу його здоров`я. Так ТОВ «Інстинкт Сонця» надає медичні послуги і процес лікування пацієнта може передбачити багаторазове відвідування пацієнтом лікаря, оскільки одного прийому може бути недостатньо для вирішення проблеми зі здоров`ям. Але ця обставина не була врахована з боку працівників ТОВ «Аве Плаза» під час створення перешкод та у доступі пацієнтів до медичного центру. У зв`язку з перешкоджанням у доступі пацієнтів до медичного центру працівники ТОВ «Інстинкт Сонця» були змушені постійно переривати робочий процес для усунення перешкод у доступі пацієнтів до медичного центу їх зустрічі при вході в ТОЦ «Аве Плаза», що завдало шкоди та зменшило ефективності робочого процесу ТОВ «Інстинкт Сонця».
Також незважаючи на те, що режим роботи медичного центру «Інстинкт Сонця» передбачає робочий день у неділю, медичний центр був вимушений оголошувати неділю вихідним днем у зв`язку з закриттям ТОЦ «Аве Плаза» в неділю, в результаті чого було зменшено можливість отримання доходу ТОВ «Інстинкт Сонця»».
Отже, господарський суд дійшов вірного висновку, що дана обставина підтверджує факт користування позивачем орендованого приміщенням протягом березня-травня 2020 року.
Господарський суд крім іншого, звернув увагу і на той факт, що позивач фактично визнає використання орендованого майна, хоча і в обмеженому обсязі, у своїй позовній заяві, зазначаючи про те, що він "майже повністю" припинив роботу у період з 17.03.2020 по 12.05.2020 (сторінка 4 позовної заяви).
У гарантійному листі від 17.03.2020, яке було адресоване відповідачу, позивачем зазначено про те, що Медичний центр "Інстинкт Сонця" в умовах світової пандемії продовжує роботу в штатному режимі для надання медичних послуг громадянам (т.1, а.с. 158). 
Таким чином, доводи скаржника, що на період дії карантинних обмежень приміщення не могло бути використано та не використовувалось позивачем спростовуються вищевикладеним.
                                                                                                    Позивачем не доведено факт невикористання орендованого приміщення в період з 17.03.2020 по 12.05.2020, а тому підстави для повного звільнення його від сплати платежів за Договором згідно з частиною 6 статті 762 ЦК України - відсутні.
Суд першої інстанції також зазначив, що частиною 4 статті 762 ЦК України визначено, що наймач має право вимагати зменшення плати, якщо через обставини, за які він не відповідає, можливість користування майном істотно зменшилася.
Матеріали справи свідчать, що позивач вказаною нормою скористався та підписав з відповідачем додаткову угоду №4 від 27.04.2020.
Зокрема, згідно з пунктом 1.1 Додаткової угоди №4 від 27.04.2020 позивача частково було звільнено від оплати орендної плати за період з 01.04.2020 по 12.05.2020, а всю наявну заборгованість позивач був зобов`язаний сплатити до 30.04.2020.
Інші умови Договору, в тому числі щодо сплати платежів за обслуговування приміщень були залишені сторонами без змін.
Таким чином, сторони вже під час дії карантину (квітень 2020 року), з огляду на існування обмежувальних заходів, дійшли згоди щодо зменшення орендної плати за користування майном.
За таких обставин, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком господарського суду, що вимога позивача про повернення сплачених сум орендної плати та послуг за обслуговування приміщень в загальному розмірі 113785,17грн. є необґрунтованою, а тому в її задоволенні слід відмовити.

Судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності (статті 13 Господарського процесуального кодексу України).
   Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України          кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.
Згідно зі   статтею 79 ГПК України   наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Колегія суддів звертає увагу, що стандарт доказування "вірогідності доказів" підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надає позивач та відповідач. Тобто, з введенням в дію вказаного стандарту доказування необхідним є не надання достатньо доказів для підтвердження певної обставини, а надання саме тієї кількості, яка зможе переважити доводи протилежної сторони судового процесу
Іншими словами тлумачення змісту   статті 79 ГПК України   свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються скоріше були (мали місце), аніж не були.
Аналогічну правову позицію викладено в постановах Верховного Суду від 01.10.2020 у справі № 910/16586/18, від 21.01.2021 у справі № 917/483/19.
Відповідно до ч.ч. 1, 2         ст. 86 ГПК України   суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. 
Колегія суддів дійшла висновку, що подані відповідачем докази підтверджують використання позивачем орендованого приміщення в період 17.03.2020 по 12.05.2020 та спростовують твердження апелянта, що на період дії карантинних обмежень орендоване приміщення не використовувалось позивачем.
Щодо рішення (додаткового) Господарського суду Харківської області від 11.01.2021 у справі №922/2773/20, суд апеляційної інстанції зазначає, що згідно   ст.233 ГПК України, суд може вирішити питання розподілу судових витрат у додатковому рішенні після ухвалення рішення за результатами розгляду справи по суті.
Коли  приймається нове судове рішення апеляційної інстанції після скасування судового рішення місцевого господарського суду або судом касаційної інстанції після скасування судових рішень судів нижчих інстанцій, то розподіл сум судового збору здійснюється постановою відповідно апеляційної або касаційної інстанції, який прийняв нове рішення.
Судова колегія зазначає, що суд апеляційної інстанції здійснює розподіл судових витрат після ухвалення рішення за результатами розгляду справи по суті, тобто у разі скасування чи зміни рішення суду першої інстанції та прийняття нового рішення у справі.
Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновок місцевого господарського суду, тому підстав для її задоволення не має, рішення Господарського суду Харківської області від 23.12.2020 року та додаткове рішення від 11.01.2021 у справі №922/2773/20 ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому повинні бути залишені без змін, а апеляційна скарга     - без задоволення.
Витрати по сплаті судового збору  розподіляються у відповідності до вимог статті 129 Господарського процесуального кодексу України.
          Керуючись статтями 269, 270, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю “Інстинкт Сонця”, м. Харків на рішення Господарського суду Харківської області від 23.12.2020 року та додаткове рішення від 11.01.2021  у справі № 922/2773/20 залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Харківської області від 23.12.2020 року та додаткове рішення  від 11.01.2021  у справі № 922/2773/20 -  залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів через Східний апеляційний господарський суд з дня складання повного тексту постанови.

          Повний текст постанови складено та підписано 16.04.2021р.     

Головуючий суддя                                                                    О.О. Радіонова

Суддя                                                                                           О.Є. Медуниця  

Суддя                                                                                           Л.Ф. Чернота