ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2021 р.	Справа № 520/462/21	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: П`янової Я.В.,
Суддів: Любчич Л.В. ,  Спаскіна О.А. ,
за участю секретаря судового засідання Медяник А.О.
представника позивача: Монагарової О.Я.
          розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Слобода-Агро" на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 22.02.2021, головуючий суддя І інстанції: Мар`єнко Л.М., м. Харків, повний текст складено 22.02.21 року по справі № 520/462/21
          за позовом         Товариства з обмеженою відповідальністю "Слобода-Агро"  
          до        Московського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків)                    
          про скасування постанови,
ВСТАНОВИВ:
Товариство з обмеженою відповідальністю "Слобода-Агро" (далі також – позивач, ТОВ "Слобода-Агро") звернулося до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Московського відділу Державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) (далі також - відповідач), в якому просило скасувати постанову Московського відділу Державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) від 28.12.2020 про відкриття виконавчого провадження № 64009999 зі стягнення з ТОВ "Слобода-Агро" виконавчого збору у розмірі 235168,35 грн.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 22 лютого 2021 року у задоволенні позовної заяви відмовлено.
Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, позивач оскаржив його в апеляційному порядку, оскільки вважає, що рішення ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, без повного з`ясування обставин справи.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач наводить обставини справи та нормативно - правове обґрунтування, зазначені ним позовній заяві, та посилається на їх неврахування судом першої інстанції. 
Водночас, в постанові про повернення виконавчого документа стягувачу від 24 грудня 2020 року у ВП №62037324 не вказано результат виконання, а тому, на думку позивача, державним виконавцем не було здійснено фактичний дій з примусового виконання рішення суду. Також, на думку представника ТОВ "Слобода-Агро", дії державного виконавця з винесення постанови про відкриття виконавчого провадження зі стягнення виконавчого збору вчинені поза межами повноважень державного виконавця, оскільки був пропущений строк пред`явлення до виконання постанови про стягнення виконавчого збору.
Позивач просить врахувати висновки Верховного Суду, сформовані у постанові від 14.05.2020 у справі № 640/685/19 та висновки Великої Палати Верховного Суду, наведені у постанові від 11.03.2020 у справі № 2540/3203/18.
За результатами апеляційного розгляду позивач просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю.
Відповідач своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.
В судове засідання представник відповідача не прибув, був належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду справи.
Представник позивача у судовому засіданні підтримав вимоги, викладені у апеляційній скарзі, просив їх задовольнити.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, представника позивача, дослідивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість  рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на таке.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено при розгляді апеляційної скарги, що 21.05.2020 Московським відділом державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Харків) прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження № 62037324 по виконанню виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Швець Р. О. від 13.04.2020 за № 1423 про витребування від Товариства з обмеженою відповідальністю «Слобода-Агро», ідентифікаційний код юридичної особи 38160529, та повернення на користь ПАТ КБ "ПриватБанк" комбайну марки New Holland CSX 7080, б/в, № НОМЕР_1 , рік випуску 2009, реєстраційний номер НОМЕР_2 , що був переданий в користування на підставі договору фінансового лізингу № DNН2FLO6685 від 22.06.2016, загальна сума заборгованості, що утворилась у період з 29.06.2016 по 17.10.2019 внаслідок невиконання умов Договору фінансового лізингу становить всього 2351683,54 грн, з урахуванням: заборгованості за залишок вартості предмету лізингу - 1367808,10 грн; заборгованості за винагородою за користування предметом лізингу – 442489,41 грн; заборгованості за винагородою за проведення моніторингу предмету лізингу - 0.00 грн; заборгованості з пені – 541386,03 грн; витрат за вчинення виконавчого напису – 3500,00 грн.
Постановою державного виконавця Московського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Харків) від 24.12.2020 виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Швець В. О. від 13.04.2020 за № 1423 повернено стягувачу на підставі п. 6 ч. 1 ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження" (у боржника відсутнє визначене виконавчим документом майно, яке він за виконавчим документом повинен передати стягувачу в натурі).
06 січня 2021 року позивачем отримано оскаржувану постанову Московського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Харків) № 6400999 від 28.12.2020 про відкриття виконавчого провадження на підставі постанови № 62037324 від 21.05.2020 про стягнення з ТОВ «Слобода-Агро» виконавчого збору у сумі 235168,35 грн. 
Позивач, не погоджуючись із постановою № 6400999 від 28.12.2020 про відкриття виконавчого провадження зі стягнення виконавчого збору, звернувся до суду за захистом своїх прав. 
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що оскаржувана постанова, яка прийнята з метою примусового виконання постанови про стягнення з боржника виконавчого збору, є правомірною.
Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на таке.
Згідно із ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження", виконавчий документ повертається стягувачу, якщо у боржника відсутнє визначене виконавчим документом майно, яке він за виконавчим документом повинен передати стягувачу в натурі.
Частиною 3 статті 40 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що у разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, зокрема, передбачених пунктом 6 частини першої статті 37 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку, встановленому цим Законом.
Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 27 Закону України "Про виконавче провадження" виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України. Державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).
Згідно із п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України "Про виконавче провадження" відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих документів, зокрема, постанов державних виконавців про стягнення виконавчого збору.
У статті 4 Закону України «Про виконавче провадження» встановлені вимоги до виконавчого документа.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження», у виконавчому документі повинні бути зазначені, зокрема, повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи.
Виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею (п. 6 ч. 4 Закону України Про виконавче провадження).
Як убачається з оскаржуваної постанови державного виконавця, цією постановою після повернення виконавчого документу стягувачу на підставі п. 6 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», відкрито виконавче провадження № 64009999 з примусового виконання постанови № 62037324 від 21.05.2020 про відкриття виконавчого провадження про стягнення з ТОВ "Слобода-Агро" (боржник) на користь Московського ВДВС СМУМЮ (м. Харків) (стягувач) виконавчого збору в розмірі 235168,35 грн, а не на підставі відокремленої постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору.
Тобто, в порушення вимог ч. 3 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем у виконавчому провадженні № 62037324 після повернення виконавчого документу стягувачу не виносилася постанова про стягнення виконавчого збору.
Крім того, постанова №62037324  від 21.05.2020 як виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки цією постановою відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого документу, в якому стягувачем є Приватне акціонерне товариство комерційний банк "Приват Банк", а не Московський ВДВС СМУМЮ (м. Харків).
Із врахуванням вищевикладених обставин, суд апеляційної інстанції вважає, що позов ТОВ "Слобода-Агро" обґрунтований, у зв`язку з чим підлягає задоволенню, а оскаржувана постанова відповідача скасуванню, оскільки цією постановою відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого документу, який не відповідає вимогам, передбаченим ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження».
Одночасно суд апеляційної інстанції вважає помилковим застосування судом першої інстанції висновків, викладених у постанові Верховного Суду від 04.08.2020 у справі №200/13920/19-а, оскільки ці висновки стосуються інших правовідносин, а саме, правовідносин, які виникли щодо виконання відокремлених постанов державних виконавців про стягнення виконавчого збору.
Отже, доводи апеляційної скарги щодо зазначених обставин спростовують висновки суду першої інстанції, викладені в оскаржуваному рішенні, та приймаються колегією суддів в якості належних.
Згідно із приписами пункту другого частини першої статті 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.
Відповідно до статті 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Оскільки рішення суду першої інстанції ухвалене з неправильним застосуванням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, а також у зв`язку із тим, що висновки суду не відповідають обставинам справи, колегія суддів дійшла висновку про скасування рішення суду першої інстанції з прийняттям нового про задоволення позовних вимог.
Щодо стягнення на користь позивача судових витрат у сумі 8000,00 грн, пов`язаних з правничою допомогою адвоката у суді першої та апеляційної інстанції, колегія суддів зазначає таке.
Положеннями статті 59 Конституції України передбачено, що кожен має право на правову допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Для забезпечення права на захист від обвинувачення та надання правової допомоги при вирішенні справ у судах та інших державних органах в Україні діє адвокатура.
Частиною 3 статті 4 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" від 05.07.2012 №5076-VI (далі за текстом - Закон №5076) встановлено, що адвокат може здійснювати адвокатську діяльність індивідуально або в організаційно-правових формах адвокатського бюро чи адвокатського об`єднання (організаційні форми адвокатської діяльності).
Згідно з п.п. 1, 2, 6 ч. 1 та ч. 2 ст. 19 Закону №5076 до видів адвокатської діяльності, серед іншого, відносяться: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.
Адвокат може здійснювати інші види адвокатської діяльності, не заборонені законом.
Разом з цим, за визначенням п. 6 ст. 1 Закону №5076 інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення; представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні (п. 9 ст. 1 Закону №5076).          
Відповідно до частини першої статті 16 КАС України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.
За частиною третьою статті 132 КАС України до складу витрат, пов`язаних з розглядом справи належать витрати, в тому числі і на професійну правничу допомогу.
Відповідно до приписів частин 1-5 статті 134 КАС України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Так, частиною сьомою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Виходячи з положень частини 9 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує чи пов`язані такі витрати з розглядом справи. Водночас, дії сторони щодо досудового вирішення спору підлягають врахуванню лише у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим.
При визначенні суми відшкодування суд повинен виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так, у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).
Аналогічна правова позиція викладена в постановах Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 та в постановах Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 17 вересня 2019 року у справі №810/3806/18, від 31 березня 2020 року у справі №726/549/19.
Водночас, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правничої допомоги, документи, що свідчать про оплату обґрунтованого гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку.
Така правова позиція викладена Верховним Судом у постановах від 21.03.2018 у справі №815/4300/17, від 11.04.2018 у справі №814/698/16, від 18.10.2018 у справі №813/4989/17.
Пунктом 3.2 рішення Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року №23-рп/2009, визначено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати.  Право на правову допомогу  - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.
Як убачається з матеріалів справи, на підтвердження витрат з оплати правничої допомоги, наданої протягом розгляду справи, представником позивача надано до матеріалів справи: копію договору про надання професійної правничої допомоги від 14.01.2021 із адвокатом ОСОБА_1 , акт приймання-передачі наданих послуг від 15.01.2021 та від 04.03.2021 до договору про надання професійної правничої допомоги від 14.01.2021, копії квитанцій від 03.03.2021 на загальну суму 10 000,00 грн, із яких 5000,00 грн у справі 520/462/21, та від 09.04.2021 на суму 3 000,00 грн.
Надані документи дозволяють встановити зміст наданих послуг та їх вартість.
Так, відповідно до п.1.1 договору про надання професійної правничої допомоги від 14.01.2021, укладеного між адвокатом ОСОБА_1 (як виконавцем) та ТОВ «Слобода-Агро» (як замовником), адвокат зобов`язується надати Замовнику послуги з надання професійної правничої допомоги в Харківському окружному адміністративному суді, Другому апеляційному адміністративному суді в адміністративній справі про скасування постанови Московського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Харків) від 28.12.2020 про відкриття виконавчого провадження № 64009999 зі стягнення з ТОВ «Слобода-Агро» виконавчого збору в сумі 235168,35 грн.
Відповідно до п.4.1 договору про надання професійної правничої допомоги від 14.01.2021 вартість послуг з надання професійної правничої допомоги визначається за згодою Сторін окремо по кожній судовій інстанції у фіксованій сумі і складає:
- 5000,00 грн - за надання професійної правничої допомоги з підготовки та подання позову та під час розгляду адміністративної справи у Харківському окружному адміністративному суді;
- 3000,00 грн - за надання професійної правничої допомоги з підготовки та подання апеляційної скарги та/або відзиву на апеляційну скаргу та під час розгляду адміністративної справи у Другому апеляційному адміністративному суді.
Відповідно до акта приймання - передачі наданих послуг від 15.01.2021 за договором про надання професійної правничої допомоги від 14.01.2021 виконавцем (адвокатом Монагаровою О. Я.) надані послуги з професійної правничої допомоги з представлення інтересів замовника в Харківському окружному адміністративному суді в адміністративній справі про скасування постанови Московського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Харків) від 28.12.2020 про відкриття виконавчого провадження 64009999 зі стягнення з ТОВ «Слобода-Агро» виконавчого збору в сумі 235168,35 грн, а саме:
- складання та подання до суду позовної заяви про скасування постанови Московського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Харків) від 28.12.2020 про відкриття виконавчого провадження № 64009999 зі стягнення з ТОВ «Слобода-Агро» виконавчого збору в сумі 235168,35 грн.
- підготовка до розгляду адміністративної справи та участь у судових засіданнях Харківського окружного адміністративного суду, призначених для розгляду адміністративної справи. 
Вартість послуг з надання професійної правничої допомоги визначена Сторонами у фіксованій сумі та відповідно до п.п. 4.1.1. Договору про надання професійної правничої допомоги складає 5000,00 грн.
Відповідно до акта приймання - передачі наданих послуг від 04.03.2021  до договору про надання професійної правничої допомоги від 14.01.2021 виконавцем (адвокатом Монагаровою О. Я.) надані послуги з професійної правничої допомоги з представлення інтересів замовника в Другому апеляційному адміністративному суді з оскарження рішення Харківського окружного адміністративного суду від 22 лютого 2021 року у справі № 520/462/21 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Слобода-Агро" до Московського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) про скасування постанови, а саме: складено апеляційну скаргу на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 22 лютого 2021 року у справі № 520/462/21 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Слобода-Агро" до Московського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) про скасування постанови.
Вартість послуг з надання професійної правничої допомоги визначена сторонами договору у фіксованій сумі та відповідно до п.п. 4.1.2. Договору про надання професійної правничої допомоги складає 3000,00 грн.
Враховуючи предмет спірних правовідносин, повне задоволення позовних вимог, складність справи та обсяг наданих адвокатом послуг позивачу, а також те, що спір виник внаслідок протиправних дій відповідача, колегія суддів дійшла висновку, що витрати позивача на професійну правову допомогу підлягають стягненню у сумі 8000,00 грн.
Отже, клопотання позивача про стягнення судових витрат, пов`язаних з правничою допомогою, підлягає задоволенню.
Окрім того, колегія суддів звертає увагу на те, що норми КАС України покладають обов`язок доведення неспівмірності понесених витрат на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Відповідачем не подано заперечень на клопотання позивача про стягнення судових витрат, пов`язаних з правничою допомогою.
Вирішуючи питання розподілу судових витрат із урахуванням положень статті 139 КАС України, колегія суддів виходить з того, що судові витрати, які були понесені позивачем під час розгляду справи, складаються із витрат зі сплати судового збору за подання позовної заяви та апеляційної скарги у загальному розмірі 8818,83 грн. (3527,53 грн. за подання позовної заяви та 5291,30 грн. за подання апеляційної скарги), що підтверджується доказами про їх оплату (квитанціями від 28.01.2021 та від 01.04.2021).
Оскільки Другим апеляційним адміністративним судом було ухвалено нове рішення, яким адміністративний позов задоволено, рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне здійснити розподіл судових витрат зі сплати судового збору, стягнувши з Московського відділу Державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) за рахунок бюджетних асигнувань суб`єктів владних повноважень 8818,83 грн. на користь позивача.
Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Слобода-Агро"  задовольнити.
Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 22.02.2021 по справі № 520/462/21  скасувати.
Прийняти постанову, якою адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Слобода-Агро" задовольнити.
Скасувати постанову Московського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) від 28.12.2020 про відкриття виконавчого провадження № 64009999 зі стягнення з ТОВ "Слобода-Агро" виконавчого збору у розмірі 235168,35 грн.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Московського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Слобода-Агро" судові витрати зі сплати судового збору в сумі 8818 (вісім тисяч вісімсот вісімнадцять) грн. 83 коп. та судові витрати на відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в сумі 8000,00 (вісім тисяч) грн. 00 коп.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя 		Я.В. П`янова	
Судді	   	Л.В. Любчич    О.А. Спаскін