Ухвала
Іменем України 
15 квітня 2021року
м. Київ
справа № 206/6217/19
провадження № 51-1117 ск 21
Верховний Суд у складі колегії суддів першої палати Касаційного кримінального суду:
головуючого –        ОСОБА_1 ,
суддів:                       ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу законного представника неповнолітньої потерпілої ОСОБА_4 – ОСОБА_5 на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 03 грудня 2020 року,
 
встановив:
 
Вироком Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 24 вересня 2020 року ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винуватою та засуджено за частиною 2 статті 286 Кримінального кодексу України (далі – КК) до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років з позбавленням права керування транспортним засобом на строк 3 роки.
На підставі пункту «в» статті 1 Закону України від 22 грудня 2016 року №1810-VIII «Про амністію у 2016 році» ОСОБА_6 звільнено від відбування призначеного покарання.
Задоволено цивільний позов у повному обсязі.
Стягнуто на користь держави процесуальні витрати та вирішено питання щодо речових доказів.
Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 24 вересня 2020 року вирок Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 24 вересня 2020 року щодо ОСОБА_6 залишено без зміни.
У касаційній скарзі законний представник просить скасувати ухвалу апеляційного суду відносно ОСОБА_6 , оскільки не погоджується із звільненням останньої від призначеного покарання на підставі  пункту «в» статті 1 Закону України від 22 грудня 2016 року №1810-VIII «Про амністію у 2016 році».
В ухвалі, якою залишено без руху касаційну скаргу законного представника, йому роз`яснювалися вимоги статті 427 КПК, відповідно до якої у касаційній скарзі, окрім іншого, наводяться обґрунтування вимог щодо незаконності чи необґрунтованості судових рішень з урахуванням підстав для їх скасування або зміни судом касаційної інстанції, визначених у статті 438 КПК, а також зазначаються вимоги до суду касаційної інстанції, які б узгоджувались зі статтею 436 КПК.
При цьому законному представнику в резолютивній частині цієї ухвали визначено строк на усунення недоліків та роз`яснено порядок їх виконання.
В межах встановленого строку на усунення недоліків захисник на виконання ухвали касаційного суду від 16 березня 2021 року направив до Верховного Суду повторну касаційну скаргу.
Проте законний представник знову не дотримався вимог статті 427 КПК та не врахував усіх вказівок суду касаційної інстанції. 
Зокрема, у цій касаційній скарзі законний представник повторно просить скасувати акт амністії та призначити більш сурове покарання.
Також законний представник не зазначає, який вплив має знищений речовий доказ на законність та обґрунтованість судових рішень.
При цьому, законний представник повторно не наводить належних обґрунтувань щодо незаконності та необґрунтованості ухвали суду апеляційної інстанції про звільненням ОСОБА_6 від призначеного покарання на підставі  пункту «в» статті 1 Закону України від 22 грудня 2016 року №1810-VIII «Про амністію у 2016 році».
Отже, законний представник не усунув недоліки, на які йому вказувалося в ухвалі касаційного суду, а відтак його касаційна скарга підлягає поверненню.
Водночас, звертаємо увагу законного представника на те, що відповідно до положення частини 4 статті 429 КПК залишення касаційної скарги без руху або її повернення не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, передбаченому цим Кодексом, у межах строку на касаційне оскарження.
 
постановив:
Повернути законному представнику неповнолітньої потерпілої ОСОБА_4 – 
ОСОБА_5 його касаційну скаргу на ухвалу Дніпровського апеляційного суду 
від 03 грудня 2020 року.

У разі невиконання ухвали касаційну скаргу буде повернуто скаржнику.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:
 
ОСОБА_1                                        ОСОБА_2                            ОСОБА_3