ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 640/15569/20                                                               Суддя (судді) першої інстанції: Аверкова В.В.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
  01 червня 2021 року                                                                                            м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:
головуючого - судді Федотова І.В.,
суддів: Беспалова О.О. та Єгорової Н.М.
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "БІОТЕХНОЛОДЖІ ГРУП" на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 січня 2021 року у справі за адміністративним позовом Головного управління ДПС у місті Києві до товариства з обмеженою відповідальністю "БІОТЕХНОЛОДЖІ ГРУП" про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:
Головне управління Державної податкової служби у м. Києві (далі - позивач) звернулося до суду з адміністративним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Біотехнолоджі Груп» (далі - відповідач), в якому просило стягнути кошти платника податків Товариства з обмеженою відповідальністю «Біотехнолоджі Груп» з рахунків у банках, що обслуговують такого платника на суму податкового боргу у розмірі 355 175,31 грн.
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 січня 2021 року адміністративний позов задоволено частково.
Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Біотехнолоджі Груп» кошти у рахунок погашення податкового боргу у сумі 314 175 (триста чотирнадцять тисяч сто сімдесят п`ять) гривень 31 копійка з усіх рахунків відкритих у банках, що обслуговують такого платника податків.
Не погодившись із зазначеним судовим рішенням, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій останній просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове про відмову у задоволенні позову у повному обсязі.
В апеляційній скарзі апелянт зазначає, що судом першої інстанції прийнято рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права та з неповним з`ясуванням обставин справи.
Доводи апелянта ґрунтуються на тому, що встановлений строк для стягнення податкового боргу сплив, так як для стягнення податкового боргу контролюючий орган має отримати протягом 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу, однак передбачений п.102.4 ст.102 Податкового кодексу України строк закінчився у травні 2020 року, а зі спливом цього строку податковий борг відповідача не був списаний у встановленому законом порядку як безнадійний.
Справа розглянута апеляційним судом в порядку письмового провадження відповідно до ст. 311 КАС України, якою передбачено, що суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення суду необхідно залишити без змін.
Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Відповідно до ст. 308 КАС України справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Як вірно встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, з метою погашення відповідачем податкового боргу, що виник раніше, позивачем винесено податкову вимогу форми «Ю» №28147-17 від 19.05.2017 року на загальну суму 189577,89 грн., яка була надіслана на адресу відповідача.
В подальшому, відповідачем було самостійно визначено податкове зобов`язання з податку на додану вартість шляхом подання до контролюючого органу податкових декларацій з податку на додану вартість.
Також, Головним управлінням ДПС у м. Києві проведено камеральну перевірку ТОВ «Біотехнолоджі Груп» з питань дотримання вимог податкового законодавства в частині своєчасності сплати єдиного податку з юридичних осіб за 1 квартал 2016 року, 1 півріччя 2016 року, про що складено акт перевірки від 07.05.2018 №0465/26-15-12-04-19/38454620.
Також, Головним управлінням ДПС у м. Києві проведено камеральні перевірки своєчасності реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних ТОВ «Біотехнолоджі Груп» за 2019 року, про що складено акти перевірки від 02.04.2019 №3074/26-15-12-06/38454620, від 22.05.2019 №4933/26-15-12-06/38454620, від 24.01.2020 №768/26-15-04-05-16/38454620.
Також, Головним управлінням ДПС у м. Києві проведено камеральну перевірку ТОВ «Біотехнолоджі Груп» з питань дотримання вимог податкового законодавства в частині своєчасності сплати податку на додану вартість до бюджету, про що складено акти перевірки від 15.10.2019 №5990/26-15-04-11-13.
На підставі актів перевірки позивачем винесено податкові повідомлення-рішення: 
-          від 05.06.2018 №0326051204 на суму 14000,00 грн.;
-          від 17.01.2019 №0992921213 на суму 25115,66 грн.;
-          від 17.01.2019 №0992901213 на суму 67051,36 грн.;
-          від 11.02.2019 №0105271206 на суму 3611,69 грн.;
-          від 22.04.2019 №0337241206 на суму 14239,40 грн.;
-          від 19.06.2019 №0503811206 на суму 3589,54 грн.;
-          від 12.09.2019 №002490411 на суму 170,00 грн.;
-          від 04.12.2019 №0357330411 на суму 38645,06 грн.;
-          від 04.12.2019 №0355300405 на суму 10900,46 грн.;
-          від 30.01.2020 №0090530405 на суму 2037,67 грн.
Вказані податкові повідомлення-рішення були отримані відповідачем, що підтверджується матеріалами справи, в судовому порядку оскаржені не були, що не заперечується відповідачем.
Відповідні грошові зобов`язання за травень 2017 - січень 2020 року не були сплачені відповідачем, внаслідок чого утворився податковий борг з єдиного податку з юридичних осіб та податку на додану вартість у сумі 314175,31 (станом на 15.12.2020).
За наведених підстав та у зв`язку із несплатою відповідачем вказаної суми грошових зобов`язань у добровільному порядку позивач звернувся до суду із даним позовом про їх стягнення в судовому порядку.
Даючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів виходить з наступного.
Відповідно до статті 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
За правилами підпункту 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 ПК України платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.
Згідно пункту 36.1 статті 36 ПК України податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.
Як визначено підпунктом 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 ПК України, грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.
У відповідності з пунктом 54.1 статті 54 ПК України, крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.
Не підлягає оскарженню грошове зобов`язання, самостійно визначене платником податків (пункт 56.11 статті 56 ПК України).
Відповідно до пункту 59.1 статті 59 ПК України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.
Згідно пункту 95.1 статті 95 ПК України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.
Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги (пункт 95.2 вказаної статті).
Відповідно до абзацу 1 пункту 95.3 статті 95 ПК України, стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.
Згідно з пунктом 95.4 статті 95 ПК України, контролюючий орган на підставі рішення суду здійснює стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу за рахунок готівки, що належить такому платнику податків. Стягнення готівкових коштів здійснюється у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Отже факт узгодження грошового зобов`язання має наслідком обов`язок платника податку сплатити таке зобов`язання у встановлений законом строк. Невиконання обов`язку зі сплати узгодженого податкового зобов`язання призводить до набуття таким зобов`язанням статусу податкового боргу, процедура стягнення якого визначається законом.
Право на стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу виникає у контролюючого органу на наступний день після закінчення 60 днів з дня надіслання платникові податків податкової вимоги.
За правилами пункту 59.1 статті 59 ПК України порядок надіслання платникові  податків податкової вимоги є тотожним порядку надіслання податкового повідомлення-рішення.
У той же час відповідно до пункту 59.5 цієї ж статті у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).
В силу вимог підпункту 60.1.1 пункту 60.1 статті 60 ПК України податкова вимога вважається відкликаною, якщо, зокрема, сума податкового боргу самостійно погашається платником податків або органом стягнення.
Відтак надіслана платнику податків податкова вимога на податковий борг, що не погашений, не втрачає своєї правової дії. При цьому податковим законодавством не передбачено необхідності повторного відправлення платнику податків податкової вимоги у разі збільшення податкового боргу. Лише у разі, якщо платником податків податковий борг був погашений повністю (у певний період взагалі не існував), а через деякий час виник знову, контролюючий орган зобов`язаний направити (вручити) йому нову податкову вимогу на суму такого нового узгодженого грошового зобов`язання.
Так, з матеріалів справи вбачається, що позивачем було сформовано та направлено ТОВ «Біотехнолоджі Груп» податкову вимогу №28147-17 від 19.05.2017 року, яка була отримана відповідачем 22.05.2017, що підтверджується наданими доказами.
В свою чергу відповідачем не надано доказів сплати податкового боргу згідно вказаної вимоги, як і не надано доказів скасування у судовому порядку податкових повідомлень-рішень, на підставі яких виник податковий борг.
Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що сума податкових зобов`язань станом на момент звернення до суду із даним позовом є узгодженою та набула статусу податкового боргу.
Враховуючи, що узгоджена сума податкового зобов`язання набула статусу податкового боргу, а її розмір підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, беручи до уваги направлення податковим органом податкової вимоги та відсутність доказів добровільної сплати відповідачем визначеної суми боргу, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність законних підстав для стягнення з відповідача відповідної суми заборгованості, яка є предметом розгляду даної справи.
Стосовно доводів апелянта відносно пропуску податковим органом встановленого строку 1095 календарних днів для стягнення податкового боргу, колегія суддів зауважує наступне.
Так, пунктом 102.1 статті 102 Податкового кодексу України визначено строк давності - 1095 календарних днів. а пунктом 102.4 цієї статті передбачено, що у разі якщо грошове зобов`язання нараховане контролюючим органом до закінчення строку давності, визначеного у пункті 102.1 цієї статті, податковий борг, що виник у зв`язку з відмовою у самостійному погашенні такого грошового зобов`язання, може бути стягнутий протягом наступних 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу.
З огляду на положення пункту 95.2 статті 95 ПК України, підстави звернення з даним позовом у позивача виникли лише через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) відповідачу податкової вимоги.
З матеріалів справи вбачається, що податкова вимога №28147-17 від 19.05.2017 року була направлена на адресу відповідача у травні 2017 року, тобто строк звернення позивача до суду з даним позовом розпочався з 19 липня 2017 року.
Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи позивач з даним позовом звернувся 09 липня 2020 року, тобто в межах строку звернення, відповідно до норм чинного законодавства.
А тому доводи відповідача щодо пропуску позивачем строку давності, визначеного статтею 102 ПК України є безпідставними.
Проаналізувавши доводи апеляційної скарги, судова колегія вважає, що вони не спростовують висновків суду першої інстанції, яким повно встановлено обставини справи та правильно застосовано норми матеріального і процесуального права.
На підставі вищенаведеного, приймаючи до уваги, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, висновки суду першої інстанції доводами апелянта не спростовані, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для його зміни або скасування.
Керуючись ст.ст.242, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "БІОТЕХНОЛОДЖІ ГРУП" залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 січня 2021 року - без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС.

Головуючий суддя:          

Судді: