ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2021 року м. Харків

Справа № 641/1115/19
Провадження № 22-ц/818/3496/21

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
Головуючого                Кругової С.С.,
суддів                        Маміної О.В., Пилипчук Н.П.,

Учасники справи :
Позивач: Акціонерне товариство «Страхова компанія «Країна»,
Відповідач: ОСОБА_1 ,

розглянувши у письмовому провадженні без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами в приміщенні суду в місті Харкові

апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Страхова компанія «Країна» на рішення Комінтернівського районного суду міста Харкова від 26 лютого 2021 року, ухвалене суддею Боговським Д.Є.,

у цивільній справі за позовом про відшкодування шкоди в порядку регресу,-

в с т а н о в и в :

У лютому 2019 року АТ «СК «Країна» звернулося до суду з позовом, у якому просило стягнути з відповідача на користь позивача матеріальну шкоду у розмірі 17124,42 грн, а також сплачений судовий збір.

Позов мотивований тим, що ТОВ «Фармпланета» та АТ «СК «Країна» було укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту № УА/119832 від 18.11.2015, предметом страхування за яким є майнові інтереси ТОВ «Фармпланета», пов`язані із володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом - автомобілем «Hyundai Accent», д.н. НОМЕР_1 .

18.02.2016 у м. Харкові сталась ДТП за участю автомобіля «Hyundai Accent», д.н. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_2 , та автомобіля «Mercedes-Benz», д.н. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_1 , транспортні засоби отримали механічні пошкодження, власникам завдано матеріальну шкоду. Постановою суду у справі №643/2651/16-п від 29.03.2016 водія ОСОБА_3 було притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу. 

Страхувальник ТОВ «Фармпланета» звернувся до страховика АТ «СК «Країна» із заявою про виплату страхового відшкодування, розмір якого було визначено на підставі страхового акту в сумі 17124,42 грн. (18174,42 грн (вартість відновлювального ремонту) -1050 грн (розмір фарншизи)) та виплачено страхувальнику на підставі платіжного доручення № 2456 від 18.03.2016. На дату скоєння ДТП водій ОСОБА_1 не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Посилаючись на положення ст. 27 ЗУ «Про страхування» позивач просить стягнути з ОСОБА_1 розмір виплаченого страхового відшкодування.

Рішенням Комінтернівського районного суду міста Харкова від 26 лютого 2021 року у задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що до акту огляду автомобіля «Нyundai Accent», д.н. НОМЕР_1 , від 26.02.2016 за №2662р були включені пошкодження, отриманні не під час ДТП з участю ОСОБА_1 , а під час ДТП за участю автомобіля «Нyundai Accent», д.н. НОМЕР_3 , яке сталося 31.07.2015 у м. Києві. Підставою для відмови у задоволенні позову слугувало те, що наявні в матеріалах справи докази дають підстави для сумніву щодо визначеної вартості відновлювального ремонту з огляду на наявність сумнівів щодо кола пошкоджень, отриманих автомобілем «Нyundai Accent», д.н. НОМЕР_1 , під час ДТП, яка сталась 18.02.2016 за участю водія ОСОБА_1 ..

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції, Акціонерне товариство «Страхова компанія «Країна» звернулося з апеляційною скаргою, у якій просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким позов задовольнити у повному обсязі.
Апеляційна скарга мотивована тим, що рішення суду є незаконним та необґрунтованим, таким, що не відповідає вимогам ст.263 ЦПК України, зокрема, судом неправильно застосовано норми матеріального права, порушено норми процесуального права, а висновки суду, викладені у рішенні, не відповідають обставинам справи через неправильну оцінку доказів.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що пошкодження двох автомобілів, на які посилався відповідач та суд – ТЗ НОМЕР_1 та НОМЕР_3 , різняться, при первинному огляді автомобіля позивача чітко зазначено, що можливі приховані дефекти та необхідно розбирати транспортний засіб, тобто висновок суду зроблено поверхнево на підставі візуального огляду, а не експертної оцінки. При цьому, відповідач погодився та підписав схему ДТП без жодних зауважень, тобто погодився із пошкодженнями зазначеними у ній. Оскільки висновок про тотожність пошкоджень двох автомобілів зроблено лише на підставі фотокарток, позивач вважає це невірною і неповною оцінкою доказів.

Вказує також на процесуальне порушення права, оскільки судом було встановлено чіткий строк для подачі відзиву на позов, чим знехтував відповідач та заявляв необґрунтовані клопотання поза межами встановленого строку без зазначення відсутності можливості отримати такі докази самостійно, та які задовольняв суд першої інстанції, не вирішуючи при цьому питання щодо поважності пропуску зазначеного строку.

У відзиві на апеляційну скарги відповідач ОСОБА_1 просив залишити рішення суду першої інстанції без змін, оскільки позовні вимоги є надуманими та безпідставними. Звертає увагу на те, що на транспортному засобі ТзОВ «Фармпланета» згідно схеми місця ДТП складеної співробітниками поліції було виявлено лише пошкодження лакофарбового покриття та деформація заднього бампера, тоді як у наступних актах, складених позивачем без участі відповідача, з`являються нові пошкодження, які спростовуються фото ТЗ. При цьому, не погоджується з рахунком-фактурою та визначеними у ній позиціями робіт. Вважає, що пошкодження авто ТзОВ «Фармпланета» не могли бути спричинені у ДТП за участі відповідача, оскільки у володінні Товариства знаходяться декілька автомобілів такої ж марки та комплектації, один з яких був учасником ДТП у 2015 році та отримав такі ж пошкодження.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді, обговоривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.  Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване рішення суду першої інстанції не в повній мірі відповідає вказаним вимогам.

Судовим розглядом встановлено, що між ТОВ «Фармпланета» та АТ «СК «Країна» було укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту № УА/119832 від 18.11.2015, предметом страхування за яким є майнові інтереси ТОВ «Фармпланета», пов`язані із володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом - автомобілем «Hyundai Accent», д.н. НОМЕР_1 (т.1 а.с.10).

18.02.2016 у м. Харкові сталась ДТП за участю автомобіля «Hyundai Accent», д.н. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_2 , та автомобіля «Mercedes-Benz», д.н. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_1 , транспортні засоби отримали механічні пошкодження, власникам завдано матеріальну шкоду.

04.03.2016 страхувальник ТОВ «Фармпланета» звернувся до страховика АТ «СК «Країна» із заявою про виплату страхового відшкодування (т.1 а.с.34).

Розмір страхового відшкодування було визначено на підставі страхового акту № 99-12/38911/2.1.5.1 від 18.03.2016, згідно якого вартість відновлювального ремонту згідно рахунку-фактури від 26.02.2016 ТОВ «Паритет Моторс-Сервіс» становить 18174,42 грн., франшиза за договором страхування складає 1050,00 грн., а тому розмір страхового відшкодування, що підлягає виплаті, становить 17124,42 грн, з яких 8829,00 грн. - вартість робіт, які необхідно провести для відновлення пошкодженого автомобіля, а 9345,42 грн. - вартість матеріалів та запчастин, які необхідні для цього (т.1 а.с.33,36).

Згідно платіжного доручення № 2456 від 18.03.2016 АТ «СК «Країна» перерахувала на вказані страхувальником ТОВ «Фармпланета» реквізити страхове відшкодування в розмірі 17124,42 грн (т.1 а.с.37).

Постановою Московського районного суду м. Харкова від 29.03.2016 у справі № 643/2651/16-п водія ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу (т.1 а.с.18).

На дату скоєння ДТП водій ОСОБА_1 не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що обставини справи у своїй сукупності свідчать про те, що пошкодження, виявлені під час двох оглядів автомобіля «Hyundai Accent», д.н. НОМЕР_1 , могли бути спричинені не в результаті ДТП за участі ОСОБА_1 , а в результаті іншої ДТП (справа №756/14483/16-ц, справа №756/11813/15-п, справа №756/11815/15-п).

Проте, з таким висновком суду погодитись не можна, оскільки він не відповідає обставинам справи та зроблений з порушенням норм матеріального та процесуального права з огляду на таке.

Згідно з частинами першою та другою статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Відповідно пункту 1 частини першої статті 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Згідно з вимогами статті 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

За правилом пункту 1 частини другої статті 22 ЦК України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

За змістом статті 993 ЦК України та статті 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Стаття 1191 ЦК України та стаття 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», з одного боку, і стаття 993 ЦК України та стаття 27 Закону України «Про страхування», з іншого боку, регулюють різні за змістом правовідносини.

Деліктне зобов`язання виникає з факту завдання шкоди (зокрема, майнової) і триває до моменту її відшкодування потерпілому в повному обсязі особою, яка завдала шкоди (статті 11, 599, 1166 ЦК України). Сторонами деліктного зобов`язання зазвичай виступають потерпілий (кредитор) і заподіювач шкоди (боржник). Разом з тим правила регулювання таких зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо заподіювачем, а іншою особою за умови, що законом передбачено такий обов`язок іншої особи, хоч вона шкоди й не заподіювала. 

При цьому за статтею 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Отже, після виконання особою, що не завдавала шкоди, свого обов`язку з відшкодування потерпілому шкоди, завданої іншою особою, потерпілий одержує повне задоволення своїх вимог, і тому первісне деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням (стаття 599 ЦК України).

Первісне (основне) деліктне зобов`язання та зобов`язання, що виникло з регресної вимоги, не можуть виникати та існувати одночасно.

Згідно зі статтями 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування» до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. 

Зважаючи на те, що страховик потерпілої особи, а саме ТОВ «Фармпланета» відшкодував останньому оцінену шкоду у повному обсязі, тобто позивач (який є страховиком потерпілої особи) виконав свої зобов`язання за договором добровільного страхування відповідно до умов, визначених у ньому, здійснивши відшкодування завданих збитків у повному обсязі, тому відповідач як винуватець ДТП в порядку регресу відповідно до положень ст.1191 ЦК України зобов`язаний відшкодувати позивачеві сплачену суму страхового відшкодування, яка становить відповідно 17124,42 грн.

При цьому, позивачем не пропущено строк позовної давності.

Встановлено, що матеріалами справи документально підтверджено розмір і оплату проведеного ремонту автомобіля, вартість якого визначена ТОВ «Паритет Мотор-сервіс» з урахуванням ПДВ в розмірі 18174,42 грн., які були відшкодовані позивачем.

Таким чином, до позивача як страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором добровільного страхування наземного транспорту, у межах фактичних витрат перейшло право вимоги, яке позивач як страхувальник, має до відповідача як особи, відповідальної за завдані збитки. 

Що стосується доводів відповідача, а також висновку суду, відносно невідповідності пошкоджень авто отриманих у ДТП з відповідачем фактичним пошкодженням, то відповідно положень ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Так, висновки щодо ідентичності пошкоджень зроблені на основі фотокарток та актів, проте вони не підтверджені належним експертним висновком або уповноваженою на те особою, оскільки для встановлення можливості нанесення відповідних пошкоджень при певних обставинах необхідна наявність спеціальних знань. При цьому, відповідач а ні під час розгляду в суді першої інстанції, а ні під час розгляду в суді апеляційної інстанції не скористався правом заявити відповідне клопотання про проведення експертизи.

Відповідно до ч.1,4 ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права. Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частин.

Оскільки суд першої інстанції не в повній мірі дослідив обставини справи та наявні у справі докази, не надав їм належну оцінку, не з`ясував належним чином фактичні обставини справи щодо заявлених вимог і того, яка саме правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин, що має суттєве значення для правильного вирішення спору, рішення суду підлягає скасуванню, а апеляційна скарга - задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України у разі задоволення позову судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються на відповідача.

Також, відповідно до вимог п.2 ч.2 ст.141 ЦПК України, суд апеляційної інстанції розподіляє судові витрати сплачені за звернення із позовом у розмірі 1921 грн та апеляційною скаргою у розмірі 2881,50 грн шляхом їх стягнення з відповідача на користь позивача, апеляційна скарга якого задоволена у повному обсязі.

Згідно з частиною 3 статті 389 ЦПК України судові рішення у малозначних справах (ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб) не підлягають касаційному оскарженню, крім випадків, визначених у пункті 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 141, 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384, 389,390, 391 ЦПК України суд, -

п о с т а н о в и в: 

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Страхова компанія «Країна» – задовольнити.

Рішення Комінтернівського районного суду міста Харкова від 26 лютого 2021 року – скасувати та ухвалити нове.

Позов Акціонерного товариства «Страхова компанія «Країна» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу – задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства «Страхова компанія «Країна» (код ЄДРПОУ 20842474, р/ НОМЕР_5 , МФО380838, вул. Електриків, 29А, м. Київ, 04176) матеріальну шкоду в порядку регресу у розмірі 17124 (сімнадцять тисяч сто двадцять чотири) грн 42 коп. 

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства «Страхова компанія «Країна» (код ЄДРПОУ 20842474, р/ НОМЕР_5 , МФО380838, вул. Електриків, 29А, м. Київ, 04176) судовий збір сплачений за звернення із позовом у розмірі 1921 грн. та апеляційною скаргою у розмірі 2881,50 грн., а всього 4802 (чотири тисячі вісімсот дві) грн 50 коп.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, зазначених в п.2.ч.3 ст. 389 ЦПК України.

Головуючий                                                                         С.С. Кругова

Судді                                                                                 О.В. Маміна

                                                               Н.П. Пилипчук