Справа № 134/38/21 
Провадження № 33/801/296/2021
Категорія: 156 
Головуючий у суді 1-ї інстанції Лабай  О. В.
Доповідач: Якименко М. М.

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 квітня 2021 року                                                                               м. Вінниця
Суддя Вінницького апеляційного суду  Якименко М.М., з участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1  та його адвоката Лукавського І.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1  на постанову Крижопільського районного суду Вінницької області від 12 березня 2021 року,
В С Т А Н О В И Л А:
Постановою судді Крижопільського районного суду Вінницької області від 12 березня 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 20 400 гривень з позбавленням права керування усіма видами транспортних засобів на строк 3 роки, та стягнуто судовий збір в розмірі 454,00 гривень на користь держави.
Не погоджуючись з даною постановою ОСОБА_1  подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати та закрити провадження у справі. Вважає, що суд допустив порушення норм процесуального права, не повно з`ясував усі обставини справи, не дав належної оцінки доказам. 
В судовому засіданні в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 та його адвокат Лукавський І.А. апеляційну скаргу підтримали, просили її задовольнити. Посилаючись на викладені у ній доводи скаржник пояснив, що не керував транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння. 
Дослідивши матеріали адміністративної справи, заслухавши пояснення особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його адвоката Лукавського І.А., суддя вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду без змін, з огляду на таке.
Згідно п.1 ч.8 ст.294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.
Відповідно до вимог ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.
Відповідно до вимог ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно  ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ст. 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь цього вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Вказаних вимог закону суд першої інстанції дотримався.
Статтею 130 КУпАП передбачена відповідальність у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.
Згідно п. 2.9. «а» Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. 
Висновки суду першої інстанції про наявність вини ОСОБА_1  у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП є правильними і узгоджуються з дослідженими судом доказами, а саме:
- протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 455001 від 22.12.2020 року 00 год. 20 хв. з якого слідує, що ОСОБА_1 , 21.12.2020 року 23 год. 00 хв. на а/д Могилів – Подільський – Ямпіль (с. Яруга), керував транспортним засобом Хюндай – Тібурон, д.н.з.  НОМЕР_1  в стані наркотичного спяніння. Огляд на стан наркотичного сп`яніння проводився в КНП «Могилів – Подільська ОЛІЛ», висновок № 250 (а.с.1);
- направленням на огляд водія ОСОБА_1 з метою виявлення сп`яніння від 21.12.2020 (а.с. 21);
- актом медичного огляду з метою виявлення стану сп`яніння (а.с. 23);
- висновком КП «ВОНД «Соціотерапія» щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 250 від 22.12.2020 року 23 год 40 хв,  зазначено, що  ОСОБА_1  перебуває у стані наркотичного сп`яніння (марихуана)(а. с. 6);
- довідкою про притягнення скаржника до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП (а.с. 2) та карткою обліку адміністративного правопорушення (а.с. 6) слідує, що ОСОБА_1 притягували до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП;
- поясненнями ОСОБА_1 , в яких зазначив, що за декілька днів до зупинення працівниками поліції вживав марихуану та вину визнав (а.с. 5);
- розпискою, з якої вбачається, що ОСОБА_2 зобов`язався доставити автомобіль правопорушника за адресою с. Городківка (а.с. 4).
Сукупність зазначених вище доказів підтверджують винуватість  ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП.
Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, в даному випадку винуватість  ОСОБА_1 доводиться зібраними матеріалами по справі.
П. 2 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі за змістом - Інструкція) огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Ознаками наркотичного сп`яніння, згідно з п. 4 розділу І Інструкції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.
За змістом ст. 266 КУпАП огляд водія на стан наркотичного сп`яніння проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.
У разі незгоди водія на проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Огляд осіб на стан наркотичного сп`яніння здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського.
Відповідно до п. 13 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17.12.2008 № 1103 (далі – Порядок № 1103), лікар, що проводив у закладі охорони здоров`я огляд водія транспортного засобу, складає за його результатами висновок за формою, яка затверджується МОЗ.
Судом встановлено, що поліцейським вимоги були дотримані. Працівники поліції забезпечили проведення огляду правопорушника в закладі охорони здоров`я.
Огляд осіб на стан наркотичного сп`яніння здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського.
Відповідно до п. 13 Порядку №1103 від 17.12.2008 лікар, що проводив у закладі охорони здоров`я огляд водія транспортного засобу, складає за його результатами висновок за формою, яка затверджується МОЗ.
Огляд  ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння проводився лікарем в закладі охорони здоров`я за допомогою тест-системи Снайпер 5, який є видом експрес дослідження.
У висновку КП ВОНД «Соціотерапія» щодо результатів огляду з метою виявлення стану сп`яніння № 250 від 21.12.2020 зазначено, що  ОСОБА_1  перебуває у стані наркотичного сп`яніння, марихуана.
Суд звертає увагу, що  ОСОБА_1 був згоден із результатом огляду його на стан сп`яніння, про що свідчить його підпис у відповідній графі висновку. Про свою незгоду із результатами проведеного огляду на стан наркотичного сп`яніння скаржник не зазначав.
Відповідно до пункту 14 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103, висновок лікаря може бути оскаржений водієм транспортного засобу у встановленому законодавством порядку.
Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення  ОСОБА_1 будь-яких зауважень до змісту протоколу про адміністративне правопорушення, заперечень щодо проведеного лікарем медичного огляду не подавав.
Спосіб, у який було встановлено наркотичне сп`яніння скаржника, не суперечить вимогам законів. Підстав вважати висновок щодо результатів медичного огляду недопустимим доказом немає.
Законом не заборонено застосування при огляді водіїв у медичному закладі швидких тестів для якісного визначення наркотичної речовини. 
Суддя звертає увагу, що відібрання зразків біологічного середовища для лабораторного дослідження для визначення стану наркотичного сп`яніння відповідно до положень Інструкції не є обов`язковим.
В матеріалах справи відсутні будь-які об`єктивні дані про те, що у медичному закладі при огляді  ОСОБА_1 застосовувались неякісні тести чи такі, що не дозволений для використання в Україні.
З огляду на вище викладене, огляд проведений у відповідності до ст. 266 КУпАП та жодних порушень порядку проведення такого огляду суддею не виявлено. 
За таких обставин, доводи  ОСОБА_1 в апеляційній скарзі щодо порушення працівниками поліції процедури проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння та те, що висновок медичного огляду є недопустимим доказом, є безпідставними, оскільки не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи та не підтверджені належними та допустимими доказами.
Вказані доводи не спростовують правильних висновків суду першої інстанції про винуватість  ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, з огляду на те, що його вина безспірно доведена наявними в матеріалах справи доказами, які узгоджуються між собою.
Доводи апеляційної скарги про те, що в Акті не зазначено жодної ознаки наркотичного сп`яніння, суддею не приймаються до уваги та не вважає такими, що дають правові підстави для скасування постанови суду, адже розцінюються суддею, як намагання правопорушника уникнути адміністративної відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення та такими, що не впливають на правильність ухваленого судом рішення та склад адміністративного правопорушення.
Посилання в апеляційній скарзі на ту обставину, що при проведенні тесту на стан наркотичного сп`яніння було допущено ряд порушень Інструкції по його застосуванню та те, що походження мультитесту невідоме, суддя вважає безпідставними, оскільки дана обставина не впливає на наявність складу адміністративного правопорушення, зокрема не впливає на те, що скаржник не спростував даний висновок КП ВОНД «Соціотерапія» та в поясненнях власноручно написав, що визнав вину. 
Крім того, суддя наголошує на тому, що скаржник добровільно погодився пройти такий тест із метою визначення стану наркотичного сп`яніння, після чого, був ознайомлений з результатами його огляду, і при цьому, в матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б свідчили про те, що  ОСОБА_1 не погоджувався з такими результатами чи просив провести будь-який інший чи повторний огляд.
Доводи скаржника про те, що суд першої інстанції припустився спрощеного підходу при розгляді справи, також не заслуговують на увагу, оскільки із матеріалів справи вбачається, що суд за клопотанням скаржника витребував всі документи та дав їм належну оцінку.
Відтак вказані доводи скаржника в апеляційній скарзі, не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи. Суд першої інстанції під час розгляду справи дотримувався вимог статті 245 КУпАП, згідно якої завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, серед - іншого: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності. Суд дійшов правильного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у порушенні п. 2.5 Правил дорожнього руху, що утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП.
Доказів, які б підтверджували невинуватість скаржника матеріали справи не містять. 
Отже доводи апеляційної скарги про відсутність вини не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи та доводи, що судом неповно встановлено та досліджено всі обставини справи, є безпідставними.
Крім того належних та допустимих доказів в підтвердження неправомірності в діях працівників поліції ОСОБА_1 також не надав до суду першої інстанції, і до апеляційного суду. 
З урахуванням наведеного, доводи в апеляційній скарзі на необхідність закриття провадження у справі за відсутності в діях заявника складу правопорушення суд вважає безпідставними та не знаходить підстав для їх задоволення.
Інші доводи, на які посилається скаржник, зводяться до незгоди з постановленим судовим рішенням, не спростовують висновків суду та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанцій норм процесуального права, яке могло призвести до неправильного вирішення питання. Докази, які б спростовували вину скаржника не надано.
Дослідивши під час апеляційного розгляду наявні в матеріалах справи докази, суддя апеляційної інстанції приходить до переконання, що висновок суду першої інстанції про наявність в діях  ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП є правильним.
Суддя вважає, що судом першої інстанції під час розгляду справи вимоги ст.ст.279, 280 КУпАП дотримано, докази перевірено на їх допустимість та належність відповідно до ст.252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для її вирішення, судом з наведенням відповідних мотивів встановлено, правильно кваліфіковано дії ОСОБА_1 за ч.2 ст.130 КУпАП, прийнято до уваги те, що ОСОБА_1 повторно вчинив те саме правопорушення протягом року, своїми діями наражав на небезпеку інших учасників дорожнього руху.
З огляду на вказане апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.
Керуючись ст. 294  КУпАП, суддя -   
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1  залишити без задоволення.
Постанову Крижопільського районного суду Вінницької області від 12 березня 2021 року про притягнення  ОСОБА_1  до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.130 КУпАП – залишити без змін. 
Постанова остаточна, оскарженню не підлягає.

Суддя                                                           М. М. Якименко