Справа № 991/3786/21
Провадження 1-кс/991/3845/21

У Х В А Л А
Іменем України

09 червня 2021 року                                                        м.Київ 

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , адвокатів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , детектива ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні залу суду у м. Києві скаргу адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_6 , на бездіяльність детективів Національного антикорупційного бюро України, яка полягає неповернені тимчасово вилученого майна по кримінальному провадженню № 42014000000000521 від 18.06.2014, 

В С Т А Н О В И В:

До слідчого судді Вищого антикорупційного суду надійшли матеріали скарги адвоката ОСОБА_3 , в якій адвокат прохає зобов`язати орган досудового розслідування – Національне антикорупційне бюро України повернути ОСОБА_6 грошові кошти, що були вилученні в неї під час проведення слідчої дії.
В обґрунтування вимог скарги адвокат зазначає, що у провадженні детективів Національного антикорупційного бюро України перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 42014000000000521, в якому знаходяться матеріали обшуку, проведеного за місцем мешкання ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого були виявлені та вилучені належні ОСОБА_6 грошові кошти у сумі 6 860 000 гривень. Посилаючись на прийняте прокурором у кримінальному провадженні рішення щодо його закриття у відношенні підозрюваних, в тому числі і ОСОБА_6 , через відсутність достатніх доказів для доведення винуватості особи у суді, адвокат стверджує, що підстав для подальшого утримання органом досудового розслідування вищезазначених коштів не має, а тому відмова сторони обвинувачення повернути кошти їх власникові свідчить про бездіяльність представників органів державної влади. З огляду на викладене заявник прохає визнати бездіяльність органу досудового розслідування, щодо неповернення тимчасово вилученого майна, неправомірною та зобов`язати останніх повернути ОСОБА_6 вилучені в неї грошові кошти.
Адвокат ОСОБА_4 у судовому засідання вимоги скарги підтримав, пояснення надав аналогічні її тексту та пояснив, що належність грошових коштів ОСОБА_6 підтверджується відомостями про доходи останньої та договором безвідсоткової фінансової допомоги, відповідно до якого ОСОБА_6 повинна була надати ОСОБА_7 грошові кошти у сумі 6 900 000 гривень. Таким чином вилучені грошові кошти у сумі 6 860 000 гривень є власністю ОСОБА_6 та підлягають поверненню останній.
Адвокат ОСОБА_3 у судовому засіданні додатково зазначив, що вилучені грошові кошти не є носієм будь-якої інформації, що підлягає доказуванню під час досудового розслідування, а тому вони не є предметом дослідження у кримінальному провадженні. Разом з цим, з огляду на прийняте прокурором рішення про закриття провадження щодо підозрюваних та скасування арештів, що забезпечували конфіскацію майна, підстав для утримання грошових коштів у сторони обвинувачення немає. Просив скаргу задовольнити та зобов`язати детективів НАБУ повернути ОСОБА_6 належні їй кошти.

Детектив ОСОБА_5 заперечував проти задоволення скарги з тих підстав, що саме досудове розслідування триває, кінцеве рішення по справі не прийнято. Водночас постанова прокурора про закриття провадження щодо підозрюваних оскаржується НАБУ до Генерального прокурора та може бути скасована. Також детектив у судовому засіданні послався на протокол обшуку та зазначив, що обшук було проведено за місцем мешкання саме ОСОБА_7 , ОСОБА_6 за вказаною адресою ніколи не мешкала, а отже належність саме останній вилучених грошових коштів є недоведеною. Наданий до суду договір фінансової допомоги ніколи раніше стороною захисту не згадувався, а тому його походження та дійсність є спірними. Разом з цим детектив зазначив, що під час передання кримінального провадження до Національного бюро, представниками попереднього органу досудового розслідування не було передано частини речових доказів у справі, як і не передано вилучених грошових коштів. Дотепер між НАБУ та Офісом Генерального прокурора триває переписка щодо надання усіх відповідних речей та надання опису таких речей. За наведених обставин детектив зазначив про відсутність у Національному бюро вилучених під час досудового розслідування коштів, що позбавляє можливості і їх повернення. Просив відмовити у задоволенні скарги.

Вивчивши матеріали скарги, вислухавши пояснення учасників судового провадження, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів – з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить до наступних висновків
Із досліджених у судовому засіданні матеріалів та пояснень учасників встановлено, що Головною військовою прокуратурою Генеральної прокуратури України здійснювалося досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному 18.11.2016 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 42016000000003536, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 1 ст. 256, ч. 2 ст. 364, ч. 3 ст. 212, ч. 3 ст. 209 та іншими статтями КК України.
Під час досудового розслідування по вказаному провадженню, прокурором відділу Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України, на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва, 14.07.2017 проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 . За результатами даного обшуку співробітниками Генеральної прокуратури було вилучено речі та документи, зокрема, грошові кошти у загальній сумі 6 860 000 гривень.
Разом з цим у судовому засіданні також встановлено, що з 21.11.2019 в Національному антикорупційному бюро України перебувають матеріали кримінального провадження № 42014000000000521 від 18.06.2014, в якому частково перебувають і матеріали кримінального провадження за № 42016000000003536, в тому числі ті, що стосуються проведеного вищевказаного обшуку. 
Водночас із досліджених матеріалів вбачається, що старшим прокурором групи прокурорів у кримінальному провадженні № 42014000000000521 від 18.06.2014, 29.04.2021 прийнято процесуальне рішення у формі постанови про закриття провадження щодо усіх підозрюваних серед яких була і ОСОБА_6 .
Посилаючись на відповідне рішення прокурора Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Офісу Генерального прокурора адвокат прохає зобов`язати орган досудового розслідування – Національне антикорупційне бюро України повернути ОСОБА_6 належні їй грошові кошти, що є тимчасово вилученим майном.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржена, зокрема, бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.
З огляду на викладені приписи законодавства та вимоги заявника щодо повернення тимчасово вилученого майна, слідчий суддя приходить до висновку, що для постановлення відповідного процесуального рішення суду першочергово потрібно переконатися, що особа, яка звернулася з відповідною скаргою, має такі повноваження.
Так, із досліджених у судовому засіданні матеріалів провадження слідчим суддею встановлено, що проведений 14.07.2017 обшук за адресою: АДРЕСА_1 , відбувся за місцем проживання ОСОБА_7 , що також підтверджується і протоколом допиту останньої у якості свідка від 01.09.2017, в ході якого ОСОБА_7 повідомила про те, що за вказаною адресою проживала одноосібно. Відомостей щодо проживання за вказаною адресою ОСОБА_6 або відомостей щодо зберігання останньою у відповідній квартирі будь-яких належних їй речей суду надано не було.
Посилання сторони захисту на належність вилучених грошових коштів у сумі 6 860 000 гривень саме ОСОБА_6 , а не ОСОБА_7 , що ґрунтуються на договорі безвідсоткової фінансової допомоги, укладеного 15.07.2017 між вищевказаними особами та діючого протягом 6 місяців, критично сприймається слідчим суддею оскільки пункт 2.2. Договору містить посилання на те, що фінансова допомога може надаватися декількома траншами. Факту передання усієї суми позики, що визначена пунктом 2.1. Договору, до часу проведення обшуку, слідчому судді надано не було. Крім цього, з наданих слідчому судді документів не можливо встановити, що кошти, які вилучені у сумі 6 680 000 грн. є саме коштами отриманими у позику та повинні були бути поверненими за договором позики. Разом з цим посилання захисників на наявність у ОСОБА_6 доходів на протязі 2017-2018 років жодним чином не доводить приналежності вилучених коштів саме останній, а тому не береться судом до уваги при розгляді скарги.
За вищевикладених обставин, оскільки адвокатами у судовому засіданні не доведено належності вилучених грошових коштів у сумі 6 680 000 гривень саме ОСОБА_6 , слідчий суддя приходить до обґрунтованого висновку, що остання не є уповноваженою особою, яка має право подати скаргу на неповернення тимчасово вилученого майна, а отже і її представники – адвокати ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , не є уповноваженими особами, що можуть оскаржувати таку бездіяльність. 
Так, пунктом 1 частини 2 статті 304 КПК України встановлено, що у разі подання скарги особою, яка не має права її подавати, скарга повинна бути повернута такій особі. Таким чином, рішення про повернення скарги у разі подання її особою, яка не має такого процесуального права, повинно бути прийнято слідчим суддею при вирішенні питання про відкриття провадження за такою скаргою. Однак, якщо після відкриття провадження за скаргою буде встановлено, що воно відкрите при наявності хоча б однієї з умов, передбачених ч. 2 ст. 304 КПК України, слідчий суддя має постановити ухвалу про закриття провадження за скаргою. Вказана позиція узгоджується із рішенням Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 19.02.2019 у справі № 569/17036/118. 
Враховуючи наведене, провадження за скаргою адвоката ОСОБА_3 , що діє в інтересах ОСОБА_6 , на бездіяльність уповноважених осіб органу досудового розслідування у зв`язку з неповерненням тимчасово вилученого майна необхідно закрити.
З урахуванням зазначеного, керуючись ст. 9, 22, 26, 303, 309 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В:

Закрити провадження за скаргою ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_6 , на бездіяльність детективів Національного антикорупційного бюро України, що полягала у неповерненні тимчасово вилученого майна по кримінальному провадженню № 42014000000000521 від 18.06.2014.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя                                                          ОСОБА_1