УХВАЛА

25 травня 2021 року 
м. Київ
справа № 400/3196/20
адміністративне провадження № К/9901/18462/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача – Кашпур О.В.,
суддів –  Мацедонської В.Е., Уханенка С.А.,
перевірив касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 09 жовтня 2020 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 20 квітня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною, стягнення індексації грошового забезпечення за період з 15 жовтня 2015 року по 16 жовтня 2018 року у розмірі 117  931,87,
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до військової частини НОМЕР_1 , в якому просила:
визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати їй індексації грошового забезпечення за період проходження військової служби з                 15 жовтня 2015 року по 16 жовтня 2018 року; 
стягнути з військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період проходження військової служби з 15 жовтня 2015 року по 16 жовтня 2018 року в розмірі 117931,87 гривень.
Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 09 жовтня 2020 року (з урахуванням ухвали Миколаївського окружного адміністративного суду від                   23 листопада 2020 року про виправлення описки у рішенні Миколаївського окружного адміністративного суду від 09 жовтня 2020 року), залишеним без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 20 квітня 2021 року, позов задоволено частково.
Визнано протиправними дії військової частини НОМЕР_1 ) щодо не нарахування та невиплати в повному обсязі ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з    15 жовтня 2015 року по 16 жовтня 2018 року.
Зобов`язано відповідача здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення в період 15 жовтня 2015 року по 16 жовтня 2018 року.
В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
21 травня 2021 року позивач звернулася до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 09 жовтня 2020 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 20 квітня 2021 року, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення ними норм процесуального права. Скаржник просить скасувати оскаржувані судові рішення у частині  та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю.
Перевіривши доводи касаційної скарги та додані до неї матеріали, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з таких підстав.
Згідно з частиною першою статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Відповідно до пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо:
а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;
б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;
в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;
г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
За змістом пункту 1 частини шостої статті 12 КАС України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є, зокрема, справи щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби, окрім справ, в яких позивачами є службові особи, які у значенні Закону України “Про запобігання корупції” займають відповідальне та особливо відповідальне становище.
Відомостей про те, що позивач є посадовою особою вищого офіцерського складу відповідно до пункту 1 частини шостої статті 12 КАС України у системному зв`язку з положеннями статті 50 Закону України “Про запобігання корупції” (на час розгляду справи судом першої інстанції) суду касаційної інстанції не надано і у судових рішеннях така інформація відсутня.
Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, відповідають статті 129 Конституції України, згідно з пунктом 8 частини другої якої основними засадами судочинства є, зокрема, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та, у визначених законом випадках, – на касаційне оскарження судового рішення.
Зазначена конституційна норма кореспондується з положеннями частини першої статті 14 Закону України “Про судоустрій і статус суддів”.
Аналіз доводів касаційної скарги в сукупності з установленими судами обставинами цієї адміністративної справи не дають підстав для висновку про наявність обставин, наведених у підпунктах "а"-"г" пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, і скаржник на такі не посилається.
Доводи касаційної скарги про неврахування судом апеляційної інстанції правового висновку,  викладеного у постанові Верховного Суду від 22 липня 2020 року у справі     № 400/3017/19 відхиляються судом касаційної інстанції оскільки, пункт 2 частини п`ятої статті 328 КАС України передбачає можливість перегляду, в якості винятку, судового рішення, що не підлягає касаційному оскарженню судом касаційної інстанції у разі, якщо скаржником зазначені випадки, передбачені підпунктами «а» - «г» цієї норми, проте позивачем таких винятків не зазначено, а аргументи касаційної скарги зводяться до тлумачення матеріальних і процесуальних норм, переоцінки доказів, з посиланням на неповне з`ясування обставин справи судами першої та апеляційної інстанцій.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
Керуючись статтями 248, 328, 333 КАС України, Суд
У Х В А Л И В :
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 09 жовтня 2020 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 20 квітня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною, стягнення індексації грошового забезпечення за період з 15 жовтня 2015 року по 16 жовтня 2018 року у розмірі 117 931,87.
Копію цієї ухвали разом із касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач:                                                                      О.В. Кашпур

Судді:                                                                                          В.Е. Мацедонська

                                                                                          С.А. Уханенко