Ухвала
27 травня 2021 року
м. Київ
справа № 344/7042/19
провадження № 61-7262ск21
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: 
Синельникова Є. В. (суддя-доповідач), Хопти С. Ф., Шиповича В. В., 
розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 29 березня 2021 року у справі 
за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства 
«Просто-страхування» про стягнення страхового відшкодування, неустойки та відшкодування моральної шкоди,
ВСТАНОВИВ:
У квітні 2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом 
до акціонерного товариства «Просто-страхування» (далі - АТ «Просто-страхування») про стягнення страхового відшкодування, неустойки 
та відшкодування моральної шкоди.
Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області 
від 11 грудня 2020 року позов ОСОБА_1 задоволено. 
Стягнуто з АТ «Просто-страхування» на користь ОСОБА_1 618 020, 96 грн страхового відшкодування згідно договору страхування, 5 000 грнморальної шкоди, 39 120, 72 грн пені та 6 311, 17 грн судового збору.
Постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 29 березня 
2021 року апеляційну скаргу АТ «Просто-страхування» задовольнено частково.
Рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області 
від 11 грудня 2020 року скасовано.
Ухвалено нове судове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 
до АТ «Просто-страхування» про стягнення страхового відшкодування, неустойки та відшкодування моральної шкоди відмовлено.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 310, 25 грн недоплаченого судового збору за подання позову.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «Просто-страхування» 16 932, 13 грн судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у судах першої 
та апеляційної інстанції.
У задоволенні клопотання АТ «Просто-страхування» про стягнення 
з ОСОБА_1 судових витрат щодо надання правової допомоги під час розгляду справи судом апеляційної інстанції у розмірі 5 000 грн відмовлено.
27 квітня 2021 року до Верховного Суду ОСОБА_1 подала касаційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 29 березня 2021 року і залишити в силі рішення суду першої інстанції.
Підставами касаційного оскарження вказаного судового рішення заявниця зазначила неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального і порушення норм процесуального права, вказавши, що суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норми права без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду від 18 квітня 2018 року у справі № 753/11000/14-ц, від 23 січня 2019 року 
у справі № 355/385/17, від 03 квітня 2019 року у справі № 463/3605/16-ц (пункт 1 частини другої статті 389 Цивільного процесуального кодексу України), а також не дослідив належним чином зібрані у справі докази (пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України).
Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).
Касаційна скарга  ОСОБА_1 на постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 31 березня 2021 року подана у передбачений 
статтею 390 ЦПК України строк та з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України, зокрема касаційна скарга містить підстави касаційного оскарження, передбачені пунктами 1, 4 частини другої статті 389 ЦПК України. 
З урахуванням наведеного, касаційне провадження у цій справі необхідно відкрити.
У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить зупинити виконання постанови Івано-Франківського апеляційного суду від 29 березня 2021 року до закінчення касаційного провадження.
Відповідно до частини восьмої статті 394 ЦПК України за наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення (ухвали) суду 
або зупинення його дії (якщо рішення не передбачає примусового виконання).
Частиною першою статті 436 ЦПК України передбачено, що суд касаційної інстанції за заявою учасника або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскарженого рішення суду або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду 
в касаційному порядку.
Оскільки постанова суду апеляційної інстанції, якою відмовлено 
у задоволенні позову, по суті вирішеного спору не підлягає примусовому виконанню, а також необґрунтованість доводів заявниці щодо зупинення виконання постанови суду апеляційної інстанції у частині розподілу судових витрат, колегія суддів вважає, що заявлене клопотання про зупинення виконання постанови Івано-Франківського апеляційного суду від 29 березня 2021 року задоволенню не підлягає.
Керуючись статтями 389, 390, 394, 395, 436ЦПК України, Верховний Суд 
у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
Відкрити касаційне провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Просто-страхування» про стягнення страхового відшкодування, неустойки та відшкодування моральної шкоди, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 29 березня 2021 року. 
Витребувати з Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області вищезазначену цивільну справу (№ 344/7042/19).
У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про зупинення виконання постанови Івано-Франківського апеляційного суду від 29 березня 2021 року відмовити.
Надіслати відповідачу копію касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити право подати відзив на касаційну скаргу, 
який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк до 14 червня 2021 року. До відзиву необхідно додати докази надсилання відзиву та доданих до нього документів іншому учаснику справи.
Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
Судді:                                                                                                     Є. В. Синельников
 
       С. Ф. Хопта
 
       В. В. Шипович