ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 640/11558/20                                                                    Суддя (судді) першої інстанції: Клочкова Н.В.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
  20 травня 2021 року                                                                                            м. Київ
          
Шостий апеляційний адміністративний суд в складі: головуючого - судді Лічевецького І.О., суддів - Оксененка О.М., Мельничука В.П., при секретарі - Рейтаровській О.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні за апеляційною скаргою Офісу великих платників податків ДПС на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 23 лютого 2021 року адміністративну справу за позовом акціонерного товариства «Державна продовольчо-зернова корпорація України» до Офісу великих платників податків ДПС про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, 

ВСТАНОВИВ

Акціонерне товариство «Державна продовольчо-зернова корпорація України» (надалі за текстом - «АТ «ДПЗКУ») звернулось до суду з позовом, у якому просило визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення-рішення № 0000694205 від 21.02.2020 року, яким позивачеві зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість, задекларовану на рахунок платника у банку, на 566 418 грн. 11 коп., а також застосовано штрафні (фінансові) санкції в розмірі 283 209 грн. 06 коп. та податкове повідомлення-рішення № 0000674205 від 21.02.2020 року про зменшення суми розміру від`ємного значення суми податку на додану вартість на 19  576 013 грн. 94 коп.
На обґрунтування своїх вимог позивач зазначав, що висновки контролюючого органу про безтоварність господарських операцій з ТОВ «Олдпел», ТОВ «Равенстеп», ТОВ «Дніпротрейд 2017», ТОВ «Дервіон Груп», ТОВ «Галичина Агроінвест», ТОВ «Революшн Прайм», ТОВ «Ван Трейд Плюс» суперечать дійсним обставинам та спростовуються первинними документами.
Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 23 лютого 2021 року адміністративний позов задоволено   повністю.
В апеляційній скарзі Офіс великих платників податків ДПС, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати вказане судове рішення і ухвалити постанову про відмову у задоволенні позову.
Зокрема, скаржник вказує на неможливість встановити походження придбаного позивачем товару.
У відзиві на апеляційну скаргу позивач стверджує про наявність у нього усіх первинних документів, необхідних для формування податкового кредиту.
Перевіривши повноту встановлення окружним адміністративним судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, Шостий апеляційний адміністративний суд дійшов наступного.
Судом першої інстанції встановлено, що у період з 26.12.2019 р. по 17.01.2020 р. посадовцями Офісу великих платників податків ДПС проведено документальну позапланову виїзну перевірку АТ «ДПЗКУ» по декларації за жовтень 2019 р., з урахуванням уточнюючих розрахунків, з метою перевірки відповідності формування від`ємного значення з податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. грн.
Результати перевірки оформлено актом № 119/28-10-42-01/37243279 від 17.01.2020 р.
Згідно цьому акту позивачем порушено вимоги ст.ст. 198, 200 Податкового кодексу України (надалі за текстом - «ПК України»), в результаті чого завищено податковий кредит на 20  142  432 грн. 05 коп., що призвело до завищення суми від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду на 19  576 013 грн. 05 коп. та до завищення суми, яка підлягає бюджетному відшкодуванню на рахунок платника у банку на 566 418 грн. 11 коп.
Такий висновок контролюючого органу вмотивовано наступним.
Згідно договорів поставки № КИВ0072-С від 25.09.2019 р., № КИВ0087-С від 11.10.2019 р., № КИВ0088-С від 11.10.2019 р., № КИВ0089-С від 16.10.2019 р., № КИВ0090-С від 22.10.2019 р., № КИВ0096-С від 24.10.2019 р., № КИВ0097-С від 28.10.2019 р., додаткових угод до них,  видаткових та податкових накладних позивач придбав у ТОВ «Олдпел» кукурудзу 3-го класу на суму 28  108 285 грн. 45 коп., у тому числі 7  621 457 грн. 10 коп. ПДВ.
На підставі договорів поставки № КИР072-С від 16.10.2019 р., № КИР074-С від 18.10.2019 р., № КИР075-С від 18.10.2019 р., № КИР076-С від 22.10.2019 р., № КИР077-С від 25.10.2019 р., № КИР078-С від 25.10.2019 р., № КИР079-С від 25.10.2019 р., № КИР080-С від 25.10.2019 р., № КИР073-С від 17.10.2019 р., ТОВ «Равенстеп» видало ПАТ «ДПЗКУ» податкові накладні на поставку кукурудзи 3-го класу на суму ПДВ  6  106 431 грн. 51 коп.
Відповідно до договорів поставки № ДНП0017-С від 25.10.2019 р., № ПОЛ0030-С від 23.09.2019 р., № ПОЛ0040-С від 10.10.2019 р., № ПОЛ0046-С від 21.10.2019 р., № ПОЛ0048-С від 22.10.2019 р. та податкових накладних ТОВ «Дніпротрейд 2017» здійснило позивачеві поставку кукурудзи 3-го класу на суму ПДВ 1  821 475 грн. 09 коп.
Згідно договорів поставки № ПОЛ0032-С від 25.09.2019 р., № ПОЛ0045-С від 18.10.2019 р., № ПОЛ0051-С від 30.10.2019 р., АТ «ДПЗКУ» придбало у ТОВ «Дервіон Груп» кукурудзу 3-го класу на суму ПДВ 1  123 680 грн. 30 коп.
За даними договорів поставки № ЧРК0042-С від 23.09.2019 р., № ЧРК0052-С від 11.10.2019 р., № ЧРК0059-С від 28.10.2019 р. та податкових накладних позивач отримав від ТОВ «Галичина Агроінвест» на умовах купівлі-продажу кукурудзу 3-го класу на суму ПДВ 1  020 741 грн. 43 коп.
Відповідно до договору № КИВ0092-С від 22.10.2019 р. та податкових накладних ТОВ «Революшн Прайм» здійснило поставку позивачеві ячменю 3-го класу на суму ПДВ 1  001 950 грн. 65 коп.
Згідно договору поставки № 591 від 10.10.2019 р. та податкових накладних позивач придбав у ТОВ «Ван Трейд Плюс» пшеницю 2-го та 3-го класу на суму ПДВ 1  445 245 грн. 97 коп.
Розрахунки позивач здійснив шляхом безготівкового перерахунку коштів, а сплачені суми включив до складу податкового кредиту.
Разом з тим, господарські операції з ТОВ «Олдпел», ТОВ «Равенстеп», ТОВ «Дніпротрейд 2017», ТОВ «Дервіон Груп», ТОВ «Галичина Агроінвест», ТОВ «Революшн Прайм», ТОВ «Ван Трейд Плюс» не підтверджуються у зв`язку з відсутністю легального походження товару, необхідних трудових ресурсів та транспортних засобів.
Так, реалізований позивачеві товар ТОВ «Олдпел» придбало у ТОВ «Новікос» та ТОВ «Медкомтех», а контрагенти останніх такий товар не виготовляли та не придбавали.
Разом з тим, відповідно до ухвали Кіровського районного суду м. Кіровограда від 22.10.2019 р. в ході досудового розслідування в межах кримінального провадження № 12019120020007602 встановлено, що невстановлена особа шахрайським шляхом заволоділа кукурудзою врожаю 2019 р. на суму 1  340  980 грн.
ТОВ «Равенстеп» сформувало податковий кредит по придбанню кукурудзи від ТОВ «Діона Торг», ТОВ «Торговий будинок Кронос».
У свою чергу, податкові накладні на реалізацію кукурудзи на адресу ТОВ «Діона Торг» виписали ТОВ «Смоукстар Корпорейт» та ТОВ «Ранг Груп», а ці товариства є фігурантами у кримінальних провадженнях.
Так само і ТОВ «Торговий будинок Кронос», придбало товар у ТОВ «Імона груп», яке не є його виробником та щодо якого відсутня інформація про наявність основних фондів та трудових ресурсів.
Реалізовану АТ «ДПЗКУ» кукурудзу ТОВ «Дніпротрейд 2017» придбало у ТОВ «Інталіон Плюс», ТОВ «Тіслар», ТОВ «Геріон Люкс», ТОВ «Прізма Груп», ТОВ «Інста-Груп», а останні зернову продукцію не придбавали.
ТОВ «Галичина Агроінвест» придбало кукурудзу у ТОВ «Спецрента»», однак за даними Єдиного реєстру податкових накладних останнє протягом січня-жовтня 2019 р. такий товар не придбавало.
ТОВ «Революшн Прайм» сформувало податковий кредит за результатами операцій з придбання ячменю у ТОВ «Маріупольський торговий альянс», яке такий товар не придбавало.
Так само і щодо ТОВ «Сільськогосподарське підприємство «Прагматик», яке здійснило на адресу ТОВ «Ван Трейд Плюс» поставку пшеницю, у подальшому реалізовану позивачеві, відсутня інформація про наявність посівних площ, необхідних для вирощування зернових.
Із наведеного відповідач дійшов висновку про нереальність зазначених господарських операцій.
На підставі таких висновків Офісом великих платників податків ДПС прийнято податкове повідомлення-рішення № 0000694205 від 21.02.2020 року, яким позивачеві зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість, задекларовану на рахунок платника у банку, на 566 418 грн. 11 коп., а також застосовано штрафні (фінансові) санкції в розмірі 283 209 грн. 06 коп. та податкове повідомлення-рішення № 0000674205 від 21.02.2020 року про зменшення суми розміру від`ємного значення суми податку на додану вартість на 19  576 013 грн. 94 коп.
Підпунктом «а» пункту 198.1 статті 198 ПК України передбачено, що до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.
Згідно пункту 198.2 статті 198 ПК України датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.
Відповідно до пункту 198.3 статті 198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті. Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.
Згідно пункту 198.6 статті 198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними / розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.
За змістом статті 200 ПК України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду. При позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом. При від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума:
а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200 1.3 статті 200 1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу -
б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200 1.3 статті 200 1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету,
в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.
Відповідно до частини 1 статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16 липня 1999 року № 996-XIV підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.
Згідно частини 2 статті 9 цього Закону первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.
Відповідно до підпунктів 2.1, 2.2 пункту 2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 88 від 24 травня 1995 р. та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 5 червня 1995 р. за № 168/704,  первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення. Господарські операції - це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов`язань і фінансових результатів. Первинні документи повинні бути складені у момент проведення кожної господарської операції або, якщо це неможливо, безпосередньо після її завершення.
За змістом наведених правових норм податковий кредит для визначення об`єкта оподаткування податком на додану вартість має бути підтверджений належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операцій, яка є підставою для формування податкового обліку платника.
На підтвердження товарності укладених угод позивачем було надано копії: договорів та додаткових угод до них; складських квитанцій; актів приймання-передачі; карток аналізу зерна; видаткових накладних; товарно-транспортних накладних;  рахунків на оплату; податкових накладних; платіжних доручень,  які свідчать, що зобов`язання між позивачем та його контрагентами виконувалось у повному обсязі.
Таким чином, у ПАТ «ДПЗКУ» наявні всі необхідні документи, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського та податкового обліку, для формування податкового кредиту, а аналіз наданих позивачем первинних документів свідчить про дотримання ним спеціальних вимог щодо документального підтвердження сум податкового кредиту по операціям з ТОВ «Олдпел», ТОВ «Равенстеп», ТОВ «Дніпротрейд 2017», ТОВ «Дервіон Груп», ТОВ «Галичина Агроінвест», ТОВ «Революшн Прайм», ТОВ «Ван Трейд Плюс».
Помилковим є посилання Головного управління ДПС у м. Києві на те, що неможливо встановити походження придбаного позивачем товару.
По-перше, такий висновок відповідачем зроблено без проведення перевірки контрагентів позивача. 
По друге, при дослідженні факту здійснення господарської операцій оцінюватися повинні, перш за все, відносини безпосередньо між учасниками тієї операції, на підставі якої сформовані дані податкового обліку. Відносини ж між іншими учасниками поставок товарів, робіт та послуг не мають безпосереднього впливу на дослідження факту реальності господарської операції, вчиненої між позивачем та його контрагентами.
Судова практика вирішення податкових спорів виходить з презумпції добросовісності платників та інших учасників правовідносин у сфері економіки. У зв`язку з цим презюмується, що дії платника, результатом яких є отримання податкової вигоди, вважаються економічно виправданими, а відомості, що містяться у податковій та бухгалтерській звітності платника, - достовірні.
Подання платником до контролюючого органу усіх належним чином оформлених первинних документів, передбачених податковим законодавством, з ціллю отримання податкової вигоди є підставою для її отримання, якщо податковий орган не доведе неправдивість, недостовірність або суперечливість відомостей, що містяться у таких документах.
Доводи ж податкового органу про отримання платником необґрунтованої податкової вигоди мають ґрунтуватись на сукупності доказів, що безспірно підтверджують існування обставин, які виключають право платника, зокрема, на формування податкового кредиту.
Водночас, у цій справі відповідачем не доведено, а судом першої інстанції не встановлено обставин, які б беззаперечно свідчили про неправомірність формування покупцем податкового кредиту з податку на додану вартість.
Відтак, слід погодитись з висновком суду попередньої інстанції про наявність правових підстав для задоволення позову.
За правилами ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись статтями 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, 
ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу Офісу великих платників податків ДПС залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 23 лютого 2021 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття.
Касаційна скарга на постанову суду може бути подана безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Постанова складена в повному обсязі 25 травня 2020 р.

Головуючий                    суддя                                        І.О.Лічевецький

суддя                                        О.М.Оксененко

суддя                                        В.П.Мельничук