Номер провадження: 33/813/503/21
Номер справи місцевого суду: 947/33717/20 
Головуючий у першій інстанції Іванчук В.М. 
Доповідач Кравець Ю. І.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.04.2021 року                                                                 м. Одеса
Одеський апеляційний суд в особі судді Кравця Ю.І, за участю секретарки судового засідання Гасанової Л.Я.к., за участю захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1 – адвоката Фурман Ольги Вікторівни, розглянувши апеляційну скаргу адвоката Фурман Ольги Вікторівни на постанову судді Київського районного суду м. Одеси Іванчука В.М. від 16.12.2020 року,
                                установив        
Постановою Київського районного суду м. Одеси від 16.12.2020 рокуОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10 200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.
Відповідно до постанови суду, 24.10.2020 року о 22:16 год., в м. Одеса по вул. Люстдорфська дорога, біля буд. №25, водій ОСОБА_1  керував автомобілем Toyota Camry, державний знак  НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння: порушення координації рухів, виражене тремтіння пальців рук, звужені зіниці, які не реагують на світло, підвищена жвавість, неприродна блідність. Від проходження огляду на стан сп`яніння, у встановленому законом порядку, водій відмовився у присутності двох понятих.За таких обставин особа, що притягується до адміністративної відповідальності порушила п.2.5 «Правил дорожнього руху» України, за що передбачена відповідальність ч.1 ст.130 КУпАП.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_1 – адвокат Фурман О.В. вважає, що постанова суду винесена із порушенням норм матеріального та процесуального права, оскільки у протоколі про адміністративне правопорушення не сформульовано, який саме огляд апелянт мав пройти на вимогу поліцейського та у якій спосіб, внаслідок чого правопорушник не мав можливості надати погодження чи відмову. Невірне та не чітке формулювання суті правопорушення позбавило ОСОБА_1 права на захист, адже обвинувачення йому не зрозуміле. Крім того, захисник вважає, що при складанні протоколу ОСОБА_1 не були роз`яснені його права, передбачені ст. 258 КУпАП та ст.63 Конституції України, оскільки протокол не містить переліку прав. Справа, на думку адвоката, розглянуто поверхнево та формально, оскільки свідків не було допитано у судовому засіданні. Також захисник вважає, що ОСОБА_1 не був належним чином повідомлений про дату та час розгляду справи, яке відбулося без нього, що позбавило його права надати пояснення та заперечення. 
ОСОБА_1 в судове засідання апеляційного суду не з`явився, про день та час розгляду справи був повідомлені належним чином, про причини неявки не повідомив.
Відповідно до ст. 294 КУпАП неявка в судове засіданні особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні в справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформації про належне повідомлення цих осіб.
Дослідивши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, вислухавши захисника ОСОБА_1 адвоката Фурман О.В., яка підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити, апеляційний суд дійшов таких висновків.
Відповідно до ч.2 ст.7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Статтею 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до вимог ст.245 Кодексу України про адміністративні правопорушення,завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Згідно до вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.
Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративне правопорушення.
Відповідно до положень КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.
Для встановлення події правопорушення, зазначеного у ч.1 ст.130 КУпАП, необхідно з`ясувати чи дійсно особа знаходилася в стані алкогольного сп`яніння або у неї були явні ознаки алкогольного сп`янінняпід час керування транспортним засобом та чи дійсно саме та особа, відносно якої складено протокол, а не інша, керувала транспортним засобом, чи є відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Наявність події правопорушення доводиться шляхом подання доказів.
Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, нормі стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.
Доводи захисникапро невинуватість  ОСОБА_1 у вчиненому правопорушенні апеляційний суд вважає необґрунтованими та такими, що не знайшли свого підтвердження виходячи з наступного.        
Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №062138 від 24.10.2020 року, ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за те, що він 24.10.2020 року о 22:16 год., в м. Одеса по вул. Люстдорфська дорога, біля буд. №25, керував автомобілем Toyota Camry, державний знак НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння: порушення координації рухів, виражене тремтіння пальців рук, звужені зіниці, які не реагують на світло, підвищена жвавість, неприродна блідність. Від проходження огляду на стан сп`яніння, у встановленому законом порядку, водій відмовився у присутності двох понятих.
Факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу та у медичному закладі підтверджується поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с.3, 4).
Крім того, доказом провини  ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, є оглянутий під час підготовки до апеляційного розгляду доданий до матеріалів справи відеозапис з місця події, з якого вбачається, що водію ОСОБА_1 працівниками поліції було запропоновано пройти медичний огляд в установленому законом порядку, в присутності двох свідків, однак він відмовився від проходження огляду, при цьому працівниками поліції йому було роз`яснено як порядок проходження такого огляду, так і наслідки відмови від його проходження.
Відповідно до п.2.5 ПДР водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Статтею 130 частиною 1 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. 
Отже, відповідно до положень ст. 130 КУпАП, законодавцем встановлено, що водій зобов`язаний пройти огляд на стан алкогольного чи наркотичного сп`яніння на вимогу працівника поліції, відмова, навіть якщо особа, не перебуває в стані алкогольного чи будь-якого іншого сп`яніння, не допускається.
Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23.12.2005 року № 14 (із змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України № 18 від 19.12.2008 року), судам слід враховувати, що відповідальність за ст.130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника. Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.
Процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів з метою виявлення ознак стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - стан сп`яніння), та оформлення результатів такого огляду встановлено Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС та МОЗ Україні від 09.11.2015 року №1452/735 (далі - Інструкція).
Підпунктом 1.2 Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Пунктом 2.12. Інструкції передбачено, що у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.
Враховуючи те, що у водія  ОСОБА_1 поліцейськими були виявлені ознаки наркотичного сп`яніння, зазначені у п.1.3. 1.4 Інструкції (порушення координації рухів, виражене тремтіння пальців рук, звужені зіниці, які не реагують на світло, підвищена жвавість, неприродна блідність), водій повинен був на вимогу поліцейського пройти медичний огляд на стан наркотичного сп`яніння у найближчому закладі охорони здоров`я.
Зазначене спростовує доводи апеляційної скарги стосовно того, що у протоколі про адміністративне правопорушення не сформульовано, який саме огляд апелянт мав пройти на вимогу поліцейського та у якій спосіб, у протоколі зазначено, що у водія  ОСОБА_1 поліцейськими були виявлені ознаки наркотичного сп`яніння, зазначено які саме ознаки виявлено та проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння передбачено лише у закладі охорони здоров`я. 
Також апеляційний суд відхиляє доводи апеляційної скарги стосовно того, що свідків не було допитано у судовому засіданні, оскільки, згідно пояснень адвоката Фурман О.В., такі свідки повинні бути допитані для підтвердження того, що ОСОБА_1 не вживав наркотичні засоби, тоді як йому не інкримінується вживання наркотичних засобів а підставою для складання протоколу про адміністративне правопорушення була відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння. 
Апеляційний суд відхиляє доводи апеляційної скарги стосовно того, що при складанні протоколу ОСОБА_1 не були роз`яснені його права, передбачені ст.258 КУпАП та ст.63 Конституції України, оскільки протокол не містить переліку прав, так як відсутність переліку прав не свідчить про не ознайомлення з ними працівниками поліції особи, щодо якої складається протокол. Більш того, факт ознайомлення ОСОБА_1 з його правами підтверджується його особистим підписом у протоколі. 
Що стосується доводів апеляційної скарги стосовно того, що проведення судового засідання буз участі ОСОБА_1 позбавило його права надати пояснення та заперечення, апеляційний суд звертає увагу, що судом апеляційної інстанції надано можливість ОСОБА_1 приймати особисто участь у розгляді справи, однак він не бажав участь у розгляді, довіривши її розгляд своєму захиснику, який скористувався правом на надання пояснень та заперечень. Враховуючи наведене, апеляційний суд вважає, що права ОСОБА_1 на надання пояснень та заперечень щодо протоколу про адміністративне правопорушення, який складено щодо нього, не порушено. 
За таких обставин апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненому правопорушенні та правильно кваліфікував його дії за ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки він керував транспортним засобом з явними ознаками наркотичного сп`яніння та відмовився від проходження огляду в умовах медичного закладу, що було встановлене в передбаченому законом порядку. 
За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку про необґрунтованість доводів апеляційної скарги та вважає, що наявними у справі доказами підтверджена винуватість  ОСОБА_1 у вчиненому правопорушенні, а тому висновок районного суду про визнання його винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП є законним та обґрунтованим, тому підстав для скасування або зміни постанови суду немає.
Позиція апелянта, яку він висловив в апеляційній скарзі щодо невизнання своєї вини розцінюється апеляційним судом як спосіб самозахисту та уникнення від відповідальності за вчинене правопорушення.
При визначені виду та міри адміністративного стягнення, судом були додержані вимоги ст.33 КУпАП на накладено стягнення у межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП, яка є безальтернативною.
У відповідності до ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право: 1) залишити апеляційну скаргу  без задоволення, а постанову без змін; 2) скасувати постанову та закрити провадження у справі; 3) скасувати постанову та прийняти нову постанову; 4) змінити постанову. 
Керуючись ст. 293, 294 КУпАП, апеляційний суд,
постановив
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1  – адвоката Фурман Ольги Вікторівни– залишити без задоволення.
Постанову Київського районного суду м. Одеси від 16.12.2020 року, якою ОСОБА_1 , притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10 200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік – залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дня її постановлення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя 
Одеського апеляційного суду                                                Ю.І.Кравець