П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

___________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

12 травня 2021 р.	м.Одеса	Справа № 420/13508/20	
Головуючий в 1 інстанції: Завальнюк І.В.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
судді-доповідача - Турецької І. О.,
суддів - Стас Л. В., Шеметенко Л. П.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 08 лютого 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог.
У грудні 2020 року ОСОБА_1 звернулась до суду першої інстанції з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (далі - ГУ ПФУ в Одеській області), в якому просила:
-                    визнати протиправними дії в частині зменшення, при перерахунку пенсії по втраті годувальника, відсотка від суддівської винагороди працюючого на відповідній посаді судді з 90% до 70%;
-                    зобов`язати провести перерахунок пенсії по втраті годувальника, виходячи з 90% від суддівської винагороди працюючого на відповідній посаді судді, який був встановлений її чоловіку ОСОБА_2 , згідно довідки Територіального управління Державної судової адміністрації України в Одеській області (далі - ТУ ДСА України в Одеській області) від 24.03.2020 р. № 5-819/20, починаючи з 01.01.2020 р. без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання судді;
-                    зобов`язати виплатити одноразово суму нарахованої пенсії з 01.01.2020 р. по 01.12.2020 р.

В обґрунтування заявлених вимог позивачка зазначила, що вона є вдовою судді ОСОБА_2 та отримувала пенсію по втраті годувальника, виходячи з розміру 50% від щомісячного грошового утримання судді у відставці - 90% суддівської винагороди за відповідною посадою судді.
Позивачка, вважаючи протиправним зменшення відсоткового розміру винагороди працюючого судді на відповідній посаді, покликаючись на приписи Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 07.07.2010 р. №2453-V (далі - Закон №2453-V) та на приписи Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 02.06.2016 р. №1402- VIII (далі - Закон №1402-VIII), зазначає, що призначення та перерахунок пенсії є різними за змістом та механізмом процедурами.
Так, на її думку, перерахунок пенсії повинен провадитись при зміні (збільшенні) грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, а відсоток повинен залишатися незмінним. Себто, як наголошує позивачка, право пенсіонера на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді в розмірі 90% від суддівської винагороди працюючого судді є довічним, а потім стає перерахунковою величиною пенсії по втраті годувальника і не може бути зменшено в силу ст. 22 Конституції України.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 08 лютого 2021 року, ухваленого за правилами спрощеного позовного провадження, у письмовому провадженні, за наявними у справі матеріалами, у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.
Вирішуючи спір по суті та відмовляючи в позові, суд першої інстанції виходив з того, що Законом №1402- VIII встановлено інший підхід до обчислення розміру щомісячного довічного грошового утримання суддів, які виходять у відставку.
Ураховуючи, що загальний стаж ОСОБА_2 складає 30 років 8 днів, щомісячне довічного грошового утримання судді у відставці повинно складати 70% відсотків від суддівської винагороди, з яких: 50 % - за стаж роботи на посаді судді 20 років; 20 % (10 х 2) - за кожен рік на посаді судді понад 20 років.

На думку суду, повинні діяти однакові підходи до порядку обчислення розміру щомісячного довічного грошового утримання суддів, які виходять у відставку, а інакше це буде порушенням принципу незалежності суддів, гарантованого ст. 126 Конституції України.
З урахуванням викладеного суд першої інстанції дійшов висновку, що ГУ ПФУ в Одеській області під час проведення перерахунку пенсії по втраті годувальника ОСОБА_1 у розмірі 50% щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, виходячи з розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на підставі довідки ТУ ДСА в Одеській області, щодо розрахунку відсоткового значення розміру суддівської винагороди 70 % (30 років стажу), діяло у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, в зв`язку з чим заявлені позивачем позовні вимоги не належать до задоволення.
До того ж, суд відхилив доводи позивачки про порушення ГУ ПФУ в Одеській області положень ст. 22 Конституції України, відзначивши, що не відбулося звуження прав та інтересів позивачки, погіршення її матеріального стану, внаслідок проведеного перерахунку її пенсії.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та відзиву.
Вважаючи рішення суду першої інстанції незаконним та необґрунтованим, ОСОБА_1 в апеляційній скарзі просить його скасувати та ухвалити нове про задоволення позову.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги скаржниця вказує, що існує судове рішення, яке набрало законної сили і яким встановлено право її покійного чоловіка ОСОБА_2 на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці в розмірі 90% суддівської винагороди за відповідною посадою судді.
Наведене, на її думку, є ключовим для розрахунку її пенсії по втраті годувальника, яка повинна складати 50 % від 90% суддівської винагороди працюючого судді на відповідній посаді.
Покликаючись на судову практику, скаржниця відзначає,що при перерахунку пенсії, змінною величиною є лише розмір грошового утримання працюючого судді, натомість відсоткове значення розміру основної пенсії, яке обчислювалося при її призначенні є незмінним.
Є, на думку скаржниці, неправильним висновок суду першої інстанції, що ГУ ПФУ в Одеській області діяло в межах повноважень, оскільки на виконання судового рішення, пенсійний орган повинен був зробити перерахунок пенсії на підставі довідки ТУ ДСА України в Одеській області. Разом із тим, як пояснила скаржниця, відповідач протиправно вдався до встановлення відсоткового розміру щомісячного довічного грошового утримання її покійного чоловіка, який має статус судді у відставці.

Відповідач, скориставшись правом подання відзиву на апеляційну скаргу, вважає її доводи необґрунтованими та такими, що суперечать законодавству, що регулює спірні правовідносини.
Доводи відзиву відтворюють позицію суду першої інстанції, що викладена в рішенні.

Ураховуючи, що апеляційна скарга подана на рішення суду першої інстанції, яке ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження), справа розглянута в порядку письмового провадження (п.3 ч.1 ст.311 КАС України).

Фактичні обставини справи.
Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 31.05.2017 р. суддя у відставці ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
ОСОБА_1 була його дружиною та на час смерті чоловіка перебувала на його утриманні.
Постановою Малиновського районного суду м. Одеси від 17.07.2017 р. у справі №521/10073/17, яка набрала законної сили, був задоволений позов ОСОБА_1 до Малиновського об`єднаного управління ПФУ в Одеській області про зобов`язання призначити пенсію по втраті годувальника, виходячи з розміру 50% щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, згідно Закону України «Про судоустрій і статус суддів», Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», починаючи з 09.06.2017 р.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 24.05.2019 р. у справі №420/1004/19, яке набрало законної сили, зобов`язано Малиновське об`єднане управління ПФУ в м. Одесі провести ОСОБА_1 перерахунок пенсії по втраті годувальника, виходячи з 50% від щомісячного довічного утримання судді у відставці у розмірі 48  985,50 грн., з 02 січня 2019 року.

Згідно довідки ТУ ДСА України в Одеській області про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці № 5-819/20/вих. від 24.03.2020 р., станом на 19.02.2020 р. суддівська винагорода, яка враховується при призначенні/перерахунку щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці складає 134  002,50 грн.
На підставі вищевказаної довідки, ОСОБА_1 звернулась із заявою до ГУ ПФУ в Одеській області про проведення перерахунку пенсії у зв`язку із втратою годувальника у розмірі 50% (від 134  002,50 грн.) довічного грошового утримання судді у відставці.
13.04.2020 р. ГУ ПФУ в Одеській області, листом №2754-2643/Г-02/8-1500/20 відмовило ОСОБА_1 , у перерахунку пенсії у зв`язку із втратою годувальника у розмірі 50% довічного грошового утримання судді у відставці.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 22.05.2020 р. у справі №420/3538/20, яке набрало законної сили, зокрема, зобов`язано ГУ ПФУ в Одеській області провести ОСОБА_1 перерахунок пенсії по втраті годувальника у розмірі 50 відсотків щомісячного довічного утримання судді у відставці з 01 січня 2020 року.
На виконання згаданого рішення, ГУ ПФУ в Одеській з 01.01.2020 р. провело позивачці перерахунок пенсії по втраті годувальника у розмірі 50% щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.
Перерахунок проведено у розмірі 50% щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці в розмірі 93  801,75 грн. (134  004,50 грн. х 70%), в результаті чого розмір пенсії по втраті годувальника склав 46  900,88 грн.

Джерела правового регулювання (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) та оцінка суду апеляційної інстанції доводів апеляції і висновків суду першої інстанції.
Переглянувши справу за наявними у ній доказами та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що відсутні підстави для задоволення апеляції, з огляду на таке.
Позаяк право позивачки на отримання пенсії по втраті годувальника, виходячи з розміру 50% щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, згідно Закону України «Про судоустрій і статус суддів», Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» не є предметом даного спору, ключове правове питання, яке належить вирішити, це правильність застосування судом першої інстанції до спірних правовідносин приписів Закону №1402-VIII, що регулюють вихідні дані для обрахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.
Досліджуючи дане питання колегія суддів зазначає про таке.

Дійсно, суддя ОСОБА_2 , маючи 30 років суддівського стажу, згідно ч.3 ст.141 Закону №2453-V мав право на отримання щомісячного довічного грошового утримання в розмірі 90% від суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За наведеним Законом, грошове утримання судді обраховувалося з 15 мінімальних заробітних плат з підвищеними коефіцієнтами для суддів апеляційної та касаційної інстанцій.

Пунктом 2 розділу ХІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону №1402- VIII визнано таким, що втратив чинність з дня набрання чинності цим Законом, Закон № 2453-VI, окрім положень, зазначених у пунктах 7, 23, 25, 36 цього розділу.

Згідно з ч.3 ст. 142 Закону №1402-VIII щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді.
Себто, даною нормою визначені іншій підхід до обчислення розміру щомісячного довічного грошового утримання суддів, які виходять у відставку.
Слід погодитися з висновком суду першої інстанції, що встановлення рівня суддівської винагороди має бути обумовлене єдиним статусом суддів. Наведений висновок підтверджується також позиціями Конституційного Суду України щодо розуміння суддівської винагороди (утримання) як гарантії незалежності суддів, що викладені у рішеннях від 03.06.2013 р. №3-рп/2013, від 18.02.2020 р. №2-р/2020.

Отож, ураховуючи принцип застосування однакових підходів до порядку обчислення розміру щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці, є правильним застосування судом першої інстанції до спірних правовідносин ч.3 ст.142 Закону №1402-VIII.
Довід скаржниці про те, що ГУ ПФУ в Одеській області вийшло за межі своїх повноважень, визначаючи, попри наявність судового рішення, розмір її пенсії зі зниженням відсоткового значення суддівської винагороди, судом апеляційної інстанції не береться до уваги, з таких підстав.
Зміст рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 25.08.2015 р. свідчить про існування спору між суддею у відставці ОСОБА_2 та Пенсійним фондом щодо проведення перерахунку довічного грошового утримання судді за період з 01.10.2013 р. по 31.12.2013 р. за положеннями ч.3, ч.5 ст.138 Закону №2453-V.
У цій справі був відсутній спір щодо суддівського стажу ОСОБА_2 та відсоткового розміру довічного грошового утримання судді у відставці.
Як в мотивувальній так і в резолютивній частині, суд констатував факт, що за приписами Закону №2453-V щомісячне грошове утримання судді у відставці складає 90% від суддівської винагороди працюючого судді.
Таким чином, перераховуючи позивачці пенсію за правилами Закону №1402-VIII, суб`єкт владних повноважень, обґрунтовано не взяв до уваги, згадане вище рішення, адже воно базувалося на законодавстві, що втратило чинність.
Не можна також погодитися з доводами скаржниці, що за результатом проведеного спірного перерахунку її пенсії, зменшився її розмір, оскільки з 02.01.2019 р. вона отримувала 50% від щомісячного довічного утримання судді у відставці в розмірі 48  985,50 грн. (24  492,75 грн.), а з 01.01.2020 р. розмір її пенсії став складати - 46  900,88 грн.

У відповідності до ст. 316 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги, якщо суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Стаття 328 КАС України встановлює право учасників справи, а також осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки на касаційне оскарження рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Водночас пункт 2 частини 5 вказаної статті встановлює, що не підлягають касаційному оскарженню, у тому числі судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків якщо:
а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовної практики;
б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;
в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;
г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
Отже, враховуючи, що судом апеляційної інстанції переглянуто рішення суду першої інстанції, ухваленого у справі розглянутої за правилами спрощеного позовного провадження, відсутні підстави для його оскарження в касаційному порядку.

Керуючись статтями 308, 311, 316, 322, 325, 328 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 08 лютого 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку до Верховного Суду не підлягає, за винятком випадків, перелічених у пункті 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Доповідач - суддя                                                             І. О. Турецька

суддя                                                                                 Л. В. Стас

суддя                                                                                 Л. П. Шеметенко

Повне судове рішення складено 12.05.2021 року.