ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

16 червня 2021 року 	м. Дніпро	справа № 160/8064/20	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого  судді  Панченко О.М. (доповідач),
суддів:                        Іванова С.М., Чередниченка В.Є.,     

за участю секретаря судового засідання Чорнова Є.С., 

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за     апеляційною скаргою Міністерства юстиції України
на рішення    Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03 березня 2021 року у справі № 160/8064/20
за позовом     ОСОБА_1 
до        Міністерства юстиції України
про     скасування наказу, визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,-
встановив:
Позивач 15.07.2020 року звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Тараненка Руслана Володимировича, Міністерства юстиції України, в якому просив:
- скасувати Наказ Міністерства юстиції України від 26.06.2020 року за №1672/7 в частині пропуску строку позивачем на оскарження реєстраційних дій від 02.06.2017 року реєстрація № 12111070025000001;
- визнати протиправними дії та саму реєстрацію відомостей про зміну керівника ВАТ «Просянський ГЗК» приватним нотаріусом Тараненко Руслана Володимировича від 02.06.2017 року реєстрація № 12111070025000001;
- зобов`язати Міністерство юстиції України вчинити дії щодо скасування протиправної реєстрації відомостей про зміну керівника ВАТ «Просянський ГЗК» від 02.06.2017 року реєстрація № 12111070025000001.
Ухвалою суду першої інстанції від 15.10.2020 року закрито провадження в адміністративній справі №160/8064/20 за позовом ОСОБА_1 в частині позовних вимог про визнання протиправними дії та самої реєстрації відомостей про зміну керівника ВАТ «Просянський ГЗК» приватним нотаріусом Тараненко Русланом Володимировичем від 02.06.2017 року реєстрація № 12111070025000001.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03 березня 2021 року позов задоволено частково: 
-          скасовано Наказ Міністерства юстиції України від 26.06.2020 року №1672/7 в частині відмови у задоволенні скарги позивача  від 26.05.2020 року на реєстраційні дії щодо Відкритого акціонерного товариства «Просянський гірничо-збагачувальний комбінат» від 02.06.2017 року    № 12111070025000001, у зв`язку з тим, що закінчився встановлений строк подачі скарги; 
-          зобов`язано Міністерство юстиції України повторно розглянути скаргу позивача від 26.05.2020 року в частині оскарження реєстраційної дії щодо відомостей про зміну керівника Відкритого акціонерного товариства «Просянський гірничо-збагачувальний комбінат»    від 02.06.2017 року реєстрація № 12111070025000001.
У задоволенні іншої частини позовних вимог – відмовлено.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач – Міністерство юстиції України - оскаржило рішення суду в апеляційному порядку, посилаючись на неповне встановлення судом обставин справи, неправильне застосування норм матеріального права.
В апеляційній скарзі зазначив, що позивач визнає ту обставину, що про оскаржувану реєстраційну дію йому стало відомо 19.08.2019, оскільки у позові Позивач посилається на те, що про внесення змін до відомостей Єдиного державного реєстру про зміну керівника, голови правління ВАТ «Просянський ГЗК» він дізнався 19.08.2019.
Частиною першою статті 78 КАС України передбачено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників. Оскільки, у позовній заяві Позивач визнав ту обставину, що про оскаржувану реєстраційну дію йому стало відомо 19.08.2019,  згідно частини першої статті 78 КАС України у відповідача був відсутній обов`язок щодо доведення факту обізнаності Позивача про спірну реєстраційну дію до отримання ним 26.05.2020 документів, на підставі яких було вчинено оскаржувану реєстраційну дію.
Судом не було встановлено того, що у позовній заяві Позивач визнав ту обставину, що про оскаржувану реєстраційну дію йому стало відомо 19.08.2019, оскільки у позові Позивач посилається на те, що про внесення змін до відомостей Єдиного державного реєстру про зміну керівника, голови правління ВАТ «Просянський ГЗК» він дізнався 19.08.2019.
Позивач обраховував строк на звернення до Міністерства юстиції' України зі скаргою на реєстраційні дії відносно ВАТ «Просянський ГЗК», не з моменту отримання інформації про оскаржувану реєстраційну дію (19.08.2019), а з моменту отримання, необхідних на думку Позивача, документів, оскільки на думку Позивача, зазначені документи вказують на протиправність реєстраційної дії.
Поряд з цим, згідно частини п`ятої статті 34 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» до скарги додаються засвідчені в установленому порядку копії документів, що підтверджують факт порушення прав скаржника (за наявності), а також якщо скарга подається представником скаржника - довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження такого представника, або копія такого документа, засвідчена в установленому порядку.
Таким чином, можна припустити, що відсутність у Позивача до 20.05.2020, необхідних на його думку документів, не могла бути безумовною перешкодою для своєчасного звернення до Міністерства юстиції України із зазначеною вище скаргою, оскільки копії документів, що підтверджують факт порушення прав скаржника додаються до скарги у випадку їх наявності. Крім того, при розгляді даної справи не з`ясовувалось питання щодо того, коли Позивач звернувся до Покровської районної державної адміністрації Дніпропетровської області із запитом на відповідні документи.
За таких умов, висновок суду першої інстанції про те, що: «...строк оскарження розпочався 20.05.2020 року, а отже при поданні скарги 26.05.2020 року не був порушеним», - є помилковим.
Просить скасувати рішення суду першої інстанції та відмовити у задоволенні позову.
Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому погоджується з висновками суду першої інстанції та зазначає, що набув право звернення до суду саме з того часу, коли дізнався про протиправність дій  та рішення - 20.05.2020 року, тобто – з часу отримання на свій запит відповідної інформації від Покровської районної державної адміністрації.
Просить залишити без задоволення апеляційну скаргу, а рішення суду – без змін.
В судовому засіданні представник скаржника підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги. Позивач проти її задоволення заперечив.
З огляду на те, що відносно позовних вимог до  відповідача - Приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Тараненка Руслана Володимировича ухвалою суду від 15.10.2020 року закрито, а всі інші позовні вимоги стосуються лише Міністерства юстиції України, колегія суддів вважає що перший відповідач підлягав  виключенню зі складу учасників справи, а тому його участь не є обов`язковою.
Дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, вислухавши представників сторін, перевіривши дотримання судом першої інстанції норм матеріального та  процесуального права в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів виходить з наступного.
Судом першої інстанції встановлено, що позивач звернувся до Міністерства юстиції України зі скаргою від 26.05.2020, яка зареєстрована в Міністерстві юстиції України 29.05.2020 за № К-15267, у якій просив скасувати реєстраційні дії у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (далі - ЄДР), проведені в період з 1998 по 04.09.2015, а також реєстраційну дію від 02.06.2017 №1211107002500001 «Внесення змін до відомостей про юридичну особу, що не пов`язані зі змінами в установчих документах», проведену приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Тараненко Русланом Володимировичем щодо Відкритого акціонерного товариства «Просянський гірничо-збагачувальний комбінат».
26.06.2020 року Міністерство юстиції України винесло наказ №1672/7 про відмову у задоволенні скарги, зокрема відмовлено в частині, що стосується скасування реєстраційної дії від 02.06.2017 №1211107002500001 «Внесення змін до відомостей про юридичну особу, що не пов`язані зі змінами в установчих документах», проведену приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Тараненком Русланом Володимировичем щодо Відкритого акціонерного товариства «Просянський гірничо-збагачувальний комбінат», у зв`язку з тим, що закінчився встановлений законом строк подачі скарги.
Позивач не погоджується із вищевказаним наказом в частині, що стосується пропуску строку на оскарження реєстраційних дій від 02.06.2017 №1211107002500001 та вважає його таким, що не відповідає вимогам чинного законодавства, що і стало підставою для звернення з даною позовною заявою до суду.
Суд першої інстанції, задовольняючи в цій частині позовні вимоги, виходив з того, що відмовляючи у задоволенні скарги з підстав пропуску строку її подання, Міністерство юстиції України та його територіальні органи мають обов`язково перевірити та встановити не лише дату оскаржуваної реєстраційної дії, а й день, коли скаржник дізнався чи міг дізнатися про порушення його прав такою дією.
Як вбачається з оскаржуваного наказу, обставини отримання позивачем інформації про реєстраційну дію взагалі не перевірялися, відповідач обмежився виключно посиланням на те, що позивачу стало відомо про оскаржувану реєстраційну дію 19.08.2019 року та на норми    Закону № 755-IV    щодо строку подання скарги та підстав відмови у її задоволенні, при цьому оскаржуваний наказ не містить посилань та фактів, на підставі чого відповідач дійшов висновку про те, що позивачу стало відомо про оскаржувану реєстраційну дію саме    19.08.2019 року.
Судом встановлено, що позивачем 26.05.2020 року було подано скаргу на спірну реєстраційну дію, вчинену 02.06.2017 року. Позивач посилається на те, що про    протиправність оскаржуваної ним реєстраційної дії дізнався лише 20.05.2020 року після отримання документів, на підставі яких було здійснено таку дію, на підтвердження чого було надано лист Покровської райдержадміністрації Дніпропетровської області від 20.05.2020 року вих.№19-912/0/356-20, який було долучено позивачем до скарги.
Також, позивачем зазначено, що не мав можливості раніше дізнатись про оскаржувану реєстраційну дію, оскільки в період з 22.03.2017 року по 03.01.2019 року перебував під вартою.
Суд вважав, що відповідач у спірних правовідносинах мав обов`язок надати докази, що свідчать про дату, з якої позивачу було відомо про оскаржену реєстраційну дію, при цьому, посилаючись на те, що позивач був обізнаний про реєстраційну дію, відповідач не навів належних обґрунтувань та не довів факт обізнаності позивача про спірну реєстраційну дію до отримання ним 26.05.2020 року документів на підставі яких було вчинено оскаржувану реєстраційну дію.
Так, про порушення своїх прав оскаржуваною реєстраційною дією позивач дізнався саме 20.05.2020 року, оскільки інших доказів про отримання чи можливості у отриманні інформації про цю реєстраційну дію позивачем у інший період відповідачем не надано, а матеріали справи не містять, у зв`язку з чим суд дійшов висновку, що встановлений частиною третьою статті 34 Закону № 755-IV строк оскарження розпочався 20.05.2020 року, а отже при поданні скарги 26.05.2020 року не був порушеним.
Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першій інстанції, з огляду на наступне.
Згідно ч. 1 статті 34 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України та його територіальних органів або до суду.
Абзацом першим частини третьої статті 34 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань»  визначено, що рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України та його територіальних органів протягом 60 календарних днів з дня прийняття рішення, що оскаржується, або з дня, коли особа дізналася чи могла дізнатися про порушення її прав відповідною дією чи бездіяльністю.
Згідно ч. 8 ст. 34 вказаного Закону, Міністерство юстиції України та його територіальні органи відмовляють у задоволенні скарги, якщо закінчився встановлений законом строк подачі скарги.
Порядок розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції затверджений постановою КМУ від 25.12.2015 року № 1128.
При цьому ані Законом, ані  Порядком не передбачене право відповідача поновлювати строк оскарження рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації. 
Колегія суддів виходить з того, що  відповідачем під час вивчення скарги позивача (а.с. 228-230) було встановлено, що останній  дізнався про оскаржувану реєстраційну дію     19.08.2019 року. Позивач не спростував цю обставину, навпаки,  підтверджує це в своєму позові.
При цьому колегія суддів не погоджується з доводами позивача, з якими погодився суд першої інстанції,  що сам факт отримання інформації про вчинення реєстраційної дії не свідчить про порушення його права.
Так,  позивач посилається на рішення суду від 20 лютого 2004 року, яким визнано за ним право власності на 62,57% акцій ВАТ «Просянський ГЗК», а тому позивач мав виявляти зацікавленість і бути обізнаним у справах цього підприємства. 
Дійсно, позивачу не відомі були підстави здійснення реєстраційної дії. Однак, протягом встановленого Законом строку для оскарження позивач мав докласти зусиль для того, щоб з`ясувати всі обставини її вчинення.
Колегія суддів не приймає посилання позивача на скрутне матеріальне становище після звільнення з-під варти у січні 2019 року, відсутність комп`ютера, доступу до інтернету, тощо, на чому наголошував позивач у судовому засіданні.
Так, в Україні діє інститут безкоштовної первинної та вторинної правничої допомоги, якою мав можливість скористатися позивач.
Згідно ч. 4 ст.  36 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» плата за  надання відомостей з Єдиного державного реєстру справляється в такому розмірі:
0,07 прожиткового мінімуму для працездатних осіб - за надання документа в паперовій формі, що міститься в реєстраційній справі (станом на 19.08.2019 року - 140,49 грн);
75 відсотків плати, встановленої цією частиною за надання відповідного документа в паперовій формі - за надання витягу в електронній формі та документа в електронній формі, що міститься в реєстраційній справі (станом на 19.08.2019 року - 105,37 грн).
Таким чином, ці витрати є незначними, а тому доводи позивача, що він не міг отримати таку інформацію з 19.08.2019 року по 20.05.2020 року  є неспроможними. 
Позивачем не було доведено  у поданій ним скарзі відповідачу, що він не міг дізнатися про порушення своїх прав, а триваюча пасивна поведінка  не свідчить про дотримання строку оскарження з урахуванням наявної у нього можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.
Отже відповідач, приймаючи рішення про відмову у задоволенні скарги, вірно виходив з того, що строк оскарження реєстраційної дії закінчився. 
На думку колегії суддів відповідач дотримався вимог, встановлених абз. 1 ч. 3, ч.  8 ст. 34, Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» та відмовив у задоволенні скарги позивача з огляду на пропуск строку оскарження.
Таким чином, колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції суперечать обставинам справи, а тому апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду -  скасуванню. У задоволенні позову слід відмовити.
Керуючись статтями    317, 322, 322  Кодексу адміністративного судочинства  апеляційний  суд, -
Постановив:

Апеляційну скаргу Міністерства юстиції України задовольнити.
Рішення    Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03 березня 2021 року у справі № 160/8064/20 скасувати.
В позові     ОСОБА_1 відмовити.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та відповідно до статей 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.
Повний текст постанови складено 29.06.2021 року.
   
Головуючий   суддя                                                                      О.М. Панченко 

                               суддя                                                                      С.М. Іванов 

                               суддя                                                                      В.Є. Чередниченко